140 Kalkspat. 



Meddelelse fra Grosserer Bernburg har den af ham udrustede 

 Ekspedition 1903 besøgt Stedet, men fundet Marmoret baade 

 for urent og forekommende i for ringe Mængde til at kunne 

 faa teknisk Betydning. 

 Sarfanguak (S. Hansen 1888). 



Snehvide, ujevne Skorper (Tykkelse indtil 3 Mm.) paa Gnejs. 



Sukkertoppen Distrikt. 



Kekertarsuak (Lytzen 1875). 



Finkornet, hvid Marmor med ujevne, brune Sinterdannelser 

 paa Overfladen. 



Godthaab Distrikt. 



Kekertanguak i Ameralik (Giesecke 1808). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 139. 



Temmelig grovkornet, hvid Marmor med Pargasit, Magnet- 

 jernsten, Kobberkis m. m. 

 Kolinguak (Rink). 



Større Individer, udfyldende Hulrum mellem Epidot og 

 Granat. Farven hvid. 



Frederikshaab Distrikt. 



Tuapatsiait (Giesecke 1809). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 161. 



Krystaller (1 Mm. til 5 Ctm.) indsprængt i en mørkegraa 

 Lerskifer. Form Grundromboeder; Fladerne temmelig daarlig 

 udviklede, ujevne og matte. Farven hvidlig, halvgennemsigtig. 

 Grønnedal (Fritz). 



Kornet, hvid, siddende paa Porfyr og indesluttende store 

 Mængder af smaa Magnetjernstenkrystaller. 

 Arsuk- (Thomsen 1869). 



Marmor i Lag i Glimmerskifer; indeholder talrige Kvarts- 

 krystaller. 



