156 Manganspat.— Jenispat. 



og indeholdt løst Forvitringsmateriale ; Vægtfylden var 3.666. 

 Analysen gav: 



MnO 



57.06 



FeO 



15.76 



CaO 



2.68 







I 



C0 2 



\ 24.50 l 



Н г О 



1 



100.00 



Oprindelig har sandsynligvis alle Krystallerne haft denne 

 Sammensætning, men største Delen er omdannet ved For- 

 vitring til Hydroxyder af Mangan og Jern. 



40. Jernspat (Siderit). FeCO. å . 



Krystalliserer ligesom Kalkspat heksagonal romboedrisk. 



Den almindeligste Form er Grundromboedret r, der meget ofte har 

 krummede Flader; sjeldnere findes andre Romboedre, navnlig e, og Prisme- 

 flader. Jernspat findes ogsaa ofte i tæt eller finkornet Form. 



Fuldkommen Spaltelighed efter r. Haardheden er Z l h — 4 Vægtfylden 

 3.83—3.88. Glasglans, undertiden svag Perlemorglans. Farven er graa eller 

 brun i forskellige Nuancer, sjeldnere grønlig eller hvidlig Stregen er hvid. 

 Gennemsigtig eller gennemskinnende. Dobbeltbrydningen omtrent som hos 

 Kalkspat. 



Jernspat indeholder ofte som Urenhed mindre Mængder Mangan, Cal- 

 cium eller Magnium. Hvis den ophedes i lukket Rør, afgiver den C0 2 og 

 bliver sort og magnetisk. For Blæserøret bliver den sort og smelter. Med 

 Boraks giver den Jernreaktion (se Jernglans). Paavirkes meget svagt af kolde 

 Syrer, men med varme giver den en rigelig Kulsyreudvikling. 



Den krystalliserede Jernspat findes ofte paa Malmgange sammen med 

 Kvarts, Zinkblende og Kobberkis; den kornede danner undertiden mægtige 

 Lejer i krystallinske Skifere og andre Bjergarter. Den største Betydning for 

 Jernudvindingen har den tætte Jernspat, der i Reglen findes blandet med 

 Ler i Form af Lerjernsten, ofte i Kugler og Konkretioner som Sfæro- 

 s i der it; saadanne Lag findes meget ofte sammen med Kullag og de dem 

 ledsagende Sandsten og Skifere og er, da de kan brydes sammen med Kul- 



M Fundet som Rest. 



