Jernspat. 157 



lene, en meget stærkt benyttet Jernmalm, selv om andre, som Magnetjernsten, 

 er bedre og findes i større Mængde. 



I Grønland findes Mineralet i ret betydelige Kvantiteter, 

 saaledes i Kryoliten i I vigtut og navnlig i de kulførende Dan- 

 nelser i Nord-Grønland, særlig ved Atanekerdluk (se senere). 

 Der kan dog næppe nogensinde blive Tale om, at den nord- 

 grønlandske Jernsten vil kunne faa praktisk Betydning som Jern- 

 malm, da den ringe Værdi, en saadan er i Besiddelse af, ikke 

 kan bære Omkostningerne ved den vanskelige Brydning og 

 Transport. De Mængder af andre Jernmalme, der findes i 

 Grønland, er rent forsvindende ved Siden af denne. Mineralet 

 omtales første Gang af Schumacher 1 ) uden nogen nærmere Lo- 

 kalitetangivelse. 



Umauak Distrikt. 



К an i u ak (Giesecke 1811). 



Forekomsten er nærmere omtalt under Kalkspat. Jern- 

 spaten danner ligesom dette Mineral kugleformede, radial- 

 straalede og koncentriske Masser i kornet Kalk og Kalcedon. 

 Undertiden omdannet til Brunjernsten. 



Riteiibenk Distrikt. 



Atanekerdluk. 



Heer: Flora fossilis arctica. 1868, Pag. 10, 



Blandt alle Lokaliteterne i Grønlands kulførende Forma- 

 tioner er denne den, der indeholder den største Mængde Ler- 

 jernsten, og hvor Mineralet er bedst undersøgt. Jernstenen 

 er i friskt Brud gulliggraa, finkornet eller tæt; i Overfladen 

 er den brunrød. Ved kemisk Undersøgelse, foretaget af 

 Wartha, viser den sig at bestaa af 72.6 pCt. Jernspat. Neden- 

 for anføres Analyse af Jernstenen (Nr. 1) tilligemed en Ana- 

 lyse af forstenet Træ (Nr. 2). 



] ) Versuch eines Verzeichnisses der in den Dänisch-Nordischen Staaten sich 

 findenden einfachen Mineralien, 1801, Pag. 139. 



