160 Jernspat. — Aragonit. 



Farven er altid mørk brunlig; undertiden med rødlig Tone; 

 Krystalfladerne er i Reglen vel udviklede, plane med en smuk, 

 mat Glans, hvorved de let kan kendes fra Spaltefladerne, der 

 har en temmelig kraftig Perlemorglans. 



Juliaiieliaab Distrikt. 



Nunasarnak (Giesecke 1806). 



Krystalliseret i smaa (c. 5 Mm.i romboedriske Krystaller i 

 Hulrum i en lys. finkornet Bjergart sammen med Kalkspat- 

 skalenoedre og Bjergkrystaller: udvendig er Jernspaten over- 

 trukket med Brunjernsten og undertiden er den helt omdannet. 

 Narsarsuk (Flink 1897). 



Flikk: Medd. om Grønl. 14, 1898. Pag. 250. 



Den her omtalte Jernspat har ved nærmere Undersøgelse 

 vist sig at være Rodokrosit (se ovenfor). 

 Nunasarnausak (Nunasugsuk) (Giesecke 1806). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 33 og 169. 



Angives at findes krystalliseret sammen med Kvarts, Kal- 

 cedon, Kalkspat og Flusspat i Gange, der paa det først 

 nævnte Sted angives at gennemsætte Gnejs, paa sidstnævnte 

 Grønsten. 

 Tasermiut King u a (Hartz 1889). 



I et løst Stykke Krokydolit fra Indlandsisens Moræner 

 fandtes talrige isolerede Partier af kornet Jernspat. Farven 

 lysebrun, i Overfladen mørkfarvet af udskilt Brunjernsten. 



41. Aragonit. CaC0 3 . 



Krystalformen er rombisk; de almindeligste Flader er Vertikalprismet 

 'at, Langsprismet к og 2det Endefladepar b. Vinkelen mellem de to Vertikal- 

 prismeflader m er ö3° 4S'. Ofte findes ogsaa flere forskellige andre Flader. 



Tvillinger er meget almindelige efter m: ved gentagen Tvillingdannelse 

 fremkommer Tvillinglameller Figur 29) eller, hvis de enkelte Individer vokser 

 igennem hinanden, tilsyneladende heksagonale Former. 



Aragonit findes ogsaa stænglet, straalet eller traadet, ofte i ejendomme- 

 lige kugle-, nyre- eller koralformede Skikkelser eller som Drypsten. 



