188 Karphosiderit. 



fra Labrador; han har faaet det fra de mähriske Brødre i 

 Hernhut, som har Missionsstationer baade i Grønland og paa 

 Kysten af Labrador, saa det er naturligvis muligt, at der kan 

 være sket en Forveksling af disse Lokaliteter. De kemiske 

 Undersøgelser af Harkort (anført hos Breithaupt) førte til det 

 Resultat, at Mineralet var et basisk fosforsurt Jernsalt. Imid- 

 lertid fik Pisani fat paa to Stykker af Mineralet, det ene fra 

 Koelbing's Samling, hidrørende fra Hernhut, det andet fra 

 Adam's Samling i Paris; begge disse Stykker var etiketterede 

 Grønland. 



Pisani underkastede Stoffet en fuldstændig kemisk Analyse, 

 hvorved det viste sig, at det var basisk svovlsurt Jerntveilte. 

 Han paaviste imidlertid, at Mineralet maatte være identisk 

 med det af Breithaupt -beskrevne, og at de af sidstnævnte 

 foretagne kemiske Reaktioner lige saa godt kunde stemme 

 med den Forudsætning, at Mineralet var et Sulfat. Paa Grund 

 af Mineralets store Sjeldenhed kan der næppe være nogen 

 Tvivl om, at Breithaupt's og Pisaki's Materiale stammer fra 

 samme Lokalitet. Et af Stykkerne i Mineralogisk Museum i 

 Kjøbenhavn angives at. stamme fra Godthaab; imidlertid siger 

 denne Betegnelse vistnok ikke mere, end at Stykket er taget 

 et eller andet Sted i Omegnen, saa at den nærmere Lokalitet 

 indtil videre maa betragtes som ubekendt. Den meget store 

 Lighed, der er imellem Mineralet fra denne og den fore- 

 gaaende Lokalitet, gør det meget sandsynligt, at alt det ældre 

 Materiale i Virkeligheden stammer fra Kekertatsiak, der 

 ikke ligger saa særlig langt fra Godthaab. 



Karphosideriten fra Godthaab bestaar af knoldede Masser 

 (indtil 5 Ctm.), i Overfladen forsynede med talrige smaa 

 kugleformede Vorter (2 — 3 Mm.). Om Forekomsten angiver 

 Breithaupt, at Mineralet findes paa jernholdig og kvartsrig 

 Glimmerskifer (maaske fra en Gang). 



Analysen (af Pisani) udviser: 



