VIII. Fosfater og Mobater m. m. 



57. Monazit. (Ce, La, Di) PO,. 



Krystalliserer monoklint; de almindeligste Flader er 1ste og 2det Ende- 

 fladepar a og b, Vertikalprismet m, som med a danner en Vinkel paa 43° 17'; 

 endvidere Tverfladerne w og se, foruden flere andre. Krystallernes Habitus 

 er temmelig forskelligartet. Monaziten findes ogsaa som uregelmæssig for- 

 mede Korn og i Form af Rullesten og Sand. 



Undertiden findes stærk Spaltelighed efter Basis c, svagere Spaltelighed 

 efter b. Bruddet er muslet eller ujevnt; Haardheden er 5 — 5 1 /?; Vægtfylden 

 4.9 — 5.3. Glansen er noget harpiksagtig Glasglans. Farven er brun i for- 

 skellige Nuancer. 



Monazit er usmeltelig for Blæserøret; hvis den fugtes med Svovlsyre, 

 farver den Flammen blaalig grøn. Den er vanskelig opløselig i Saltsyre. 

 Monaziten indeholder ofte Thorjord og Kiselsyre, muligvis mekanisk ind- 

 blandede. 



Findes ret ofte som underordnet Bestanddel i Granit og Gnejs. 



Mineralet har i nyere Tid en Del teknisk Anvendelse til Glødenæt, 

 hvortil som Raamateriale mest benyttes Monazitsand fra Amerika. 



I Grønland er Monaziten fundet i overordentlig ringe Mængde 

 paa en enkelt Lokalitet. 



Upernivik Distrikt. 



К e ker tak (Ussing 1886). 



Her er fundet een eneste Krystal af Størrelse c. 4 Mm. 

 siddende i Pegmatit-Kvarts, i hvilken desuden fandtes enkelte 

 smaa, ikke nærmere bestemmelige, tetragonale Krystaller. Kry- 

 stallen er temmelig regelmæssig udviklet med Kombination: 

 a{l00}, è{010}, m{ll0}, w{lOl}, a;{Ï0l}, e {OJ i}, v{ïll} 

 og c{00l} (Figur 36); denne sidste Form findes i begge 

 Ender af Krystallen som ganske smaa Flader, der dog mulig- 



