Apatit. 219 



Kangerdluarsuk (Flink 1897). 



Flink: Medd. om Grønl. 14, 1898, Pag. 242. 



En Del af de af Flink som nye anførte Mineraler, nemlig de 

 med Benævnelsen «bleggult uden Gennemgange», «leukofan- 

 lignende», «hornblendeagtige gule Prismer» og «hornblende- 

 agtige hvide Prismer», har vist sig helt eller delvis at bestaa 

 af Apatit. Den findes krystalliseret i Sodalitsyenitpegmatit 

 sammen med Arfvedsonit, Ægirin, Feldspat, Eudialyt, Sodalit, 

 Nefelin og særlig store Mængder Rinkit; Apatiten er i Reglen 

 dannet før de øvrige Mineraler, undertiden er Rinkiten dog 

 udkrystalliseret først. Krystallerne har Form af langstrakte 

 Prismer med overvejende m{loTo} og a{ll20); Endeflader 

 findes sjeldnere udviklede; undertiden findes dog x {tOÏl/ 

 og mindre fremtrædende s{ll2l}; Fladerne er i Reglen meget 

 jevne og glatte. I Reglen er Krystallerne hvide eller graa- 

 lige, halvgennemsigtige, ofte brunfarvede paa Grund af Bjerg- 

 artens begyndende Forvitring; enkelte Krystaller har en klar, 

 gullig eller brunlig Farve. 



Sermersok (Giesecke 1806). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 24. 



Angives at findes i smaa Korn sammen med Turmalin, 

 Fergusonit og Magnetjernsten i Granit. 



Friederichsthal (Eberlin 1885). 



Meget tætsiddende Krystaller sammen med Magnetjernsten 

 i Syenit. Langstrakte, noget buede Prismer (1 — 2 Ctm.) be- 

 grænsede af m (lOÏO) med smalle Flader af a{ll20); ingen 

 Endeflader udviklede. Fladerne temmelig blanke; Farven 

 uren, mørk graalig. 



Øst-Grenland. 



Dr. Louises-Ø, Østsiden af (Eberlin 1884). 



Brudstykke af en Krystal (15 Mm.), kun Prismeflader ud- 

 viklede, m{lOlo} og a {ll20}, omtrent lige store. Fladerne 

 temmelig plane, noget matte. 



