Saflrin. 223 



af Udslukningsskævhederne og Ætseflgurer. Saadanne frem- 

 bringes let ved Smeltning med surt, svovlsurt Kali og har 

 parallelogrammatisk Omgrænsning med krummede Flader. 



Ingen tydelig Spaltelighed findes; Tavlerne er ofte gennem- 

 trukne med temmelig retlinede og parallele Sprækker, der 

 imidlertid forløber i alle mulige Retninger. Bruddet er ujevnt. 

 Haardheden er 7 Va; Vægtfylden 3.473 (Damodr), 3.46 (Lorenzen), 

 3.486 (Ussing). 



Glansen er stærk Glasglans. Farven er noget forskellig; i 

 Almindelighed er den lyseblaa med tydelig Pleokroisme: 

 a farveløs, 



b = c blaa. 

 Undertiden mørkere indtil mørkegrøn med: 

 û lys grønligblaa, 

 b mørk blaagrøn, 

 c gullig saftgrøn. 

 Hvor Safirinen findes sammen med Kornerupin, er den 

 svagt graablaa. Den, der findes i den bronzitrige Bjergart, 

 er farvet som den lyseblaa Varietet kun med et mere violet 

 Anstrøg. 



Lysbrydningen er for rødt Lys: 

 a = 1.7055 

 ß = 1.7088 

 y = 1.7112. 

 De optiske Aksers Plan er parallel med è{010}; den spidse 

 Bisectrix, (== c), danner med den krystallografiske Akse a en 

 Vinkel paa 19° i den stumpe Aksevinkel /9. Den optiske 

 Aksevinkel er for ISatriumlys: 



27= 68° 49'. 

 Safirin er usmeltelig for Blæserøret; den angribes heller 

 ikke af Boraks eller af nogen Syre, derimod opløses den ved 

 Smeltning med surt svovlsurt Kali. 



Analyser er foretagne af Stromeyer (1), Damour (2), Lorenzen 

 (3), Schluttig (4) og Ussing (5): 



