224 Safirin. 





1. 



2. 



3. 



4. 



5. 



Si0 9 



14.3301 



14.86 



12.95 



14.76 



12.83 



Al, 3 



63.3036 



63.25 



64.44 



63.23 



65.29 



МП* 3 



0.5209 



— 



— 



— 



— 



Fe 2 3 



— 



— 



— 



— 



0.93 



FeO 



4.0092 



1.99 



1.66 



1.65 



0.65 



MgO 



16.9683 



19.28 



19.83 



19.75 



19.78 



CaO 



0.3755 



— 



— 



— 



— 



ningstab 



0.4924 



— 



0.34 



— 



0.31 



100.0000 99.38 99.22 99.39 99.79 

 Analyserne 3 og 5 stemmer temmelig nær med den ovenfor 

 angivne Formel for Mineralet, mens de tre andre nærmere 

 svarer til en Formel Mg i Al 10 Si„ 2 . å ; den større Kiselsyre- 

 mængde kan, som af Ussing paavist, let hidrøre fra Glimmer, 

 som er meget vanskelig at skille fra Saflrinen. 



Safirinens Forekomst er beskrevet af K. J. V. Steenstrdp (hos 

 Lorenzen); den findes i ellipsoidiske Indlejringer i Glimmer- 

 skifer. Mineralkombinationen er nærmere undersøgt af Ussing; 

 der kan skelnes mellem to forskellige safirinførende Bjergarter: 



1. Indeholder normalt foruden Safirin Glimmer, Gedrit og 

 Hornblende i vekslende Mængdeforhold; sjeldnere findes til- 

 lige Kordierit, Anortit og Kornerupin. Safirinen er som Regel 

 det ældste Mineral; det findes nemlig i tavleformede Kry- 

 staller, ofte i parallel Sammenvoksning med Glimmer. Den 

 Omstændighed, at Randbegrænsningen er ufuldstændig, tyder 

 paa, at Safirinen ikke var færdigdannet, da de andre Mineraler 

 udkrystalliserede. 



2. Indeholder Safirin, Bronzit og mørkegrøn Spinel, af 

 hvilke Bronzit danner Hovedmassen, stadig ledsaget af Safirin, 

 mens Spinelen findes i enkelte Partier; i meget ringe Mængde 

 findes ogsaa en lysebrun Glimmer. Enten er alle Bestand- 

 delene uregelmæssig formede, eller ogsaa er Bronziten alene 

 i Besiddelse af Krystalform; i alle Tilfælde mangler Safirinen 

 fuldstændig Krystalform; den er ogsaa mørkere end den fore- 

 gaaende Varietet. 



