226 Staurolit. 



Fladerne er oftest temmelig ujevne og matte. 



Tydelig Spaltelighed efter b, mindre tydelig efter m. Bruddet halvt 

 muslet. Haardheden er 7 — l l U\ Vægtfylden 3.65—3.75. Glas- til Fedtglans. 

 Farven mørk rødlig brun eller brunlig sort, undertiden gullig brun. Stregen 

 farveløs. Gennemskinnelig eller uigennemsigtig. 



Staurolii er usmeltelig for Blæserør med Undtagelse af en enkelt 

 manganholdig Varietet, der er let smeltelig. Med Boraks og Fosforsalt giver 

 Mineralet Jern- (eller Mangan-) reaktion (se Jernglansj. Det sønderdeles 

 ufuldstændig af Svovlsyre. 



Stauroliten er et temmelig almindeligt Mineral, der langt overvejende 

 lindes i krystallinske Skifere, navnlig i Gnejs- og Glimmerskifer, hvor det 

 findes som svævende Krystaller, ofte sammen med Granat, Cyanit og 

 Turmalin. 



I Grønland er Mineralet kun fundet nogle faa Steder i 

 Nord-Grønland, første Gang af Giesecke i 1812. 



Jakobshavn Distrikt. 



Uden bestemt Lokalitet (Rink). 



Krystalliseret i Glimmerskifer; Krystallernes Størrelse 2 Ctm. 

 Kombination: m{llO} og 6 (OlOJ; ingen Endebegrænsning. 

 Fladerne matte; Farven mørkebrun. 



Christianshaab Distrikt. 



Nu к (Sylow 1883). 



Krystalliseret i en løs Blok af Gnejs sammen med Cyanit 

 og Granater; Krystallerne (indtil 3 Ctm.) meget daarlig ud- 

 viklede; ofte er Fladerne ganske utydelige, undertiden findes 

 w{ll0} og 6 {oio}, altid meget ujevne. Farven mørkebrun; 

 Pleokroisme tydelig: 



c brungul, 

 o og b ren gul. 



Egedesminde Distrikt. 



Maneetsok (Giesecke 1812). 



Giesecke: Rejse, Pag. 308 og 341. 

 Rink: Nordgrønland, Pag. 41. 



Krystalliseret i lys Glimmerskifer sammen med Biotit og 



Straalsten ; (i Følge Rink findes Mineralet i Talkskifer). Kry- 



