Turmalin. 235 



Krystalformen varierer meget lidt. Overalt, hvor der i det føl- 

 gende tales om den antiloge og analoge Pol, er de paaviste 

 ved Prøven med Svovl og Mønje, og alle de undersøgte Lo- 

 kaliteter bekræfter den almindelige Regel for Fladernes For- 

 deling paa disse Poler. Turmalin fra Grønland omtales første 

 Gang af Schumacher 1 ), hvor det tydelig fremgaar, at det er 

 Forekomsten ved Karusulik, der er ment. 



Umauak Distrikt. 



Storø (Rink). 



Rink: Nordgrønland, Pag. 44. 



Findes i en pegmatitisk Bjergart, dannet af Albit, Oligoklas 

 og Biotit, i Hornblendeskifer. Størrelsen af Krystallerne 

 varierer fra 1 Mm. til 1 Dm.; Formen er kort- eller lang- 

 prismatisk; de mindre Krystaller regelmæssig udviklede, de 

 større mere eller mindre brækkede eller knuste. Kombination 

 mjjoilojog a{ll20), omtrent lige stærkt udviklede; paa den 

 antiloge Pol r{l01l} og o {022l}, paa den analoge r t {lOl l}. 

 Fladerne er paa de mindre Krystaller afrundede, skinnende, 

 paa de større meget matte. Farven sort, æ mørk grønlig 

 graa; e lys rødlig brun. 



Ubekendt-Eiland (A. F. Møldrup 1888). 



Krystalliseret i Glimmerskifer; Krystallerne langprismatiske 

 (Længde 5— 15 Mm., Diameter V2 — 1 Mm.); Endeflader mangler; 

 Prismefladerne m x {Ol 10/ og a{\ 120} skinnende; Farven brunlig 

 sort. со mørk brunlig graa; г lys brunlig. 



Riten benk Distrikt. 



Arveprinsens-Eiland (Giesecke 1807). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 79. 



Angives at findes krystalliseret i hvide Kvartsaarer i Gnejs. 



3 ) Nat. Selsk. Skr. 4, 2. Hefte, 1798, Pag. 228. 



