240 



Turmalin. 



udviklet og o ganske ubetydelig, saaledes som det vil ses 

 paa Figur 44. 



Prismefladerne er meget blanke 

 og skinnende med temmelig ringe 

 Stribning; Fladerne ved den anti- 

 loge Pol meget ejendommelige 

 med dybe Furer og fremspringende 

 Lister, der forløber i alle mulige 

 Retninger og ofte er stærkt krum- 

 mede; »• г { 1 1 Ï} udviser et noget 

 lignende Fænomen, men i langt 

 ringere Grad. Farven er sort; 

 Pleokroismen stærk: w mørk 

 staalgraa, s rødlig gul. 



Analyser er foretagne af Grtjner (1), Gmelin (2, Vægtfylde 

 3.062) og Rammelsberg (3, Pogg. Ann. 1. c, og 4, Mineralchemie 

 1. c, Vægtfylde 3.072). Det angives ikke udtrykkelig, at de 

 er fra denne Lokalitet; men af Rammelsbergs Beskrivelse af 

 Krystallerne kan man se, at det maa være den, og for de 

 andre Analysers Vedkommende er det ret sandsynligt. 



Fig. 44. Turmalin; 

 Karusulik. 





1. 



2. 



3. 



4. 



Si O,, 



41 



38.79 



37.70 



37.70 



Р.о'ь 



— 



— 



0.11 



— 



B 2 3 



9 



3.63 



7.36 1 ) 



7.82 1 



Jl x O a 



32 



37.19 



34.53 



34.26 



FeO(+Fe t O a 



5 



5.81 



4.88 



4.42 



MnO 



1 



Spor 



— 



— 



MgO 



3 



5.86 



9.51 



9.51 



CaO 



— 



— 



1.25 



1.25 



Na 2 



— 



3.13 



2.00 



2.00 



K,0 



— 



0.22 



0.43 



0.43 



Li, 



5 



— 



— 



— 



H,0 



— 



1.86 



2.23 



2.61 





96 



96.49 



100.00 



100.00 



J ) Bestemt som Rest; H 2 er bestemt som Glødningstab; i Analyse Nr. 3 

 er det opgivet som F. 



