Ilvait. 245 



69. Ilvait (Liëvrît). (Fe . OH) Fe, Ca (Si О J 2 . 



Krystalliserer rombisk; de almindeligste Flader kan ses paa Figurerne. 



Krystallerne er i Reglen prismatiske med vertikalt stribede Prisme- 

 flader. Ilvait kan ogsaa lindes stænglet eller kornet. 



Ret tydelig Spaltelighed efter 2den og 3die Endeflade b og c, svagere 

 efter 1ste Endeflade. Bruddet ujevnt. Haardheden er 5 1 /-' — 6; Vægtfylden 

 3.99 — 4.05. Glansen omtrent metallisk. Farven sort; Mineralet er kun 

 gennemsigtigt i meget tynde Snit. 



Sammensætningen varierer noget, idet Fe kan erstattes med indtil 

 S pCt. Mii\ hertil svarer en ringe Forandring i Akseforholdene. 



For Blæserøret smelter llvaiten let til en sort magnetisk Masse. Med 

 Boraks og Fosforsalt giver den Jernreaktion og undertiden Manganreaktion. 

 Omdannes let af Saltsyre under Udskillelse af geléagtig Kiselsyre. 



Ilvait er et sjeldent Mineral, der i alt kun er fundet c. 12 Steder. 

 Forekomstmaaden meget varierende; i Almindelighed er Mineralet frembragt 

 ved Kontaktvirkninger i Eruptivbjergarter eller krystallinske Skifere. 



Ilvait findes i Grønland paa to nærliggende Lokaliteter. 

 Blandt Giesecke's Samlinger fandtes ogsaa etiketteret Jenait 

 (= Ilvait) fra Kangerdluluk i Christianshaab Distrikt. Johnstrup 1 ) 

 har paavist, at det nævnte Mineral i Virkeligheden er Horn- 

 blende; imidlertid gik dette Findested over i Literaturen, først 

 i Leonhard's Handbuch der Oryktognosie, 1821, senere i Des- 

 cloizeaux Manual de Mineralogie, 1862. hvor Navnet Kangerdlu- 

 luk var rettet til К an g erd lu ar suk, sandsynligvis fordi sidst 

 nævnte Lokalitet er Findested for en Mængde sjeldne Mineraler. 

 Ved et ejendommeligt Tilfælde er. som nedenfor vil ses, Mine- 

 ralet senere netop blevet fundet paa dette Sted. 



Juliauehaab Distrikt. 



Siorarsuit (K. J. V. Steenstrlp 1876). 



Flink: Medd om Grøn]. 16, 1898, Pag. 244. 



Moesz: Math, és term. tud. Értesito, 17, 1899, Pag. 242. Ref. Zeitschr. f. 



Kryst. 34, 1901, Pag. 70S. 

 Bøggild: Medd. om Grønl. 25, 1902, Pag. 45. 



Forekommer i omdannede postarkæiske Eruptiver (Nefelin- 



syenit og Syenit) sammen med Albit, Mikroklinmikropertit, 



grøn Granat, Epidot og enkelte andre Mineraler, som senere 



') Medd. om Grønl. 2, 1881, Pag 78. 



