250 Ilvait. — Chondvodit. 



i Vinklerne; P{l0l} og o(lll} er stribede i Længderetningen, 

 som angivet paa Figuren. Paa en enkelt Krystal iagttoges 

 en Flade, tilhørende e {42 1 }, som ellers ikke er iagttaget hos 

 Mineralet; den er noget krummet, hvorfor Bestemmelsen af 

 den ikke kan anses for videre sikker. 



Det ejendommeligste ved Krystallerne er den Maade, hvor- 

 paa Prismezonens Flader er udviklede. è{010) er altid er- 

 stattet af stejle Langsprismer, der frembringer en stærkt krummet 

 Flade og Prismerne, navnlig s{l20) gaar ofte i deres øverste 

 Del over i krummede Partier., dannede af stejle Pyramider. 

 Af saadanne stejle Flader, hvis Indices naturligvis ikke lader 

 sig nøjagtig angive, og som kun kan betragtes som Vicinal- 

 flader, har Lorenzen udskilt {O.lO.l}. {0.12.l}, {0 . 1 90 . l} 

 og {280.840.3}. 



Analysen, foretaget af Lorenzen, gav : 

 8i0 9 29.30 



Fe 2 0, 



20.30 



FeO 



33.50 



MnO 



1.97 



CaO 



17.71 



Glødningstab 



1.90 



100.68 



70. Chondrodit. [Mg(F,OH)] 2 Mg 5 (SiOJ 3 . 



Krystalliserer monoklint; Krystallerne er undertiden meget fladerige, af 

 højst varierende Habitus; men Mineralet findes oftest i tæt og kornet Til- 

 stand eller i Form af afrundede Korn. 



Spaltelighed tydelig efter Basis; Bruddet halvt muslet; Haardheden er 

 6 — 6V2; Vægtfylden 8.1 — 3.2. Glasglans; Farven gul, brun eller granatrød: 

 undertiden findes tydelig Pleokroisme. 



Chondrodit bliver ved Ophedning for Blæserøret hvid uden at smelte. 

 Ved Smeltning med sur svovlsur Kali i lukket Rør giver den Fluorreaktion; 

 med Boraks og Fosforsalt giver den svag Jemreaktion, da altid en Del af 

 Mg erstattes af Fe. Af Syrer sønderdeles den under Gelédannelse. 



