260 Allanit. 



Allanit forholder sig meget forskellig ved Ophedning. De fleste Varie- 

 teter smelter let og svulmer op til et sort, blæret, magnetisk Glas under 

 Afgivelse af Vand; enkelte, omtrent vandfri Varieteter viser ikke dette For- 

 hold; med Boraks og Fosforsalt giver Mineralet Jernreaktion. De fleste 

 Varieteter udskiller med Saltsyre geléagtig Kiselsyre, men angribes ikke deraf 

 efter at være glødede; andre forholder sig omvendt. 



Allanit forekommer ret almindelig i Eruptivbjergarter, navnlig Granit, 

 indesluttet mellem Bjergartens øvrige Bestanddele enten som Krystaller eller 

 uregelmæssig formede Masser. 



Fra gammel Tid er Grønland bekendt som et af de vigtigste 

 Findesteder for Allanit; Mineralet findes paa en Mængde for- 

 skellige Steder ofte i ret stor Masse. Uagtet det senere har 

 vist sig at have en stor Udbredelse i Verden, var det dog endnu 

 ukendt, da Giesecke i 1806 opdagede det ved Kakarsuatsiak i 

 Øst-Grønland og kort Tid efter paa flere forskellige Steder; 

 Giesecke benævner det altid Gadolinit. Næsten overalt er den 

 grønlandske Allanit ledsaget af Zirkon 1 ). 



Umanak Distrikt. 



Pagtorfik (Rink). 



Rink: Nordgrønland, Pag. 44. 

 Intet nærmere angivet om Forekomsten. 



Paa dette Sted kan anføres en Analyse af Allanit, udført af Cleve (hos 

 Enuström : Undersökning af några mineral, som innehålla sällsynta 

 jordarter, Upsala, 1877). Som Forekomst anføres kun Grønland. Vægt- 

 fylden er 3.37. 



SiO, 



32.97 



Al, 0, 



16.10 



Fe,0 3 



4 65 



Ce,0 2 



9.66 



(Di, La), C 



»3 10.65 (mest La, 



FeO 



9.52 



MnO 



0.90 



CaO 



12.40 



MgO 



0.16 



K,0 



0.17 



H,0 



1.96 



Th 0, 



0.33 



99.47 



