Biotit. — Flogopit. 297 



Na г sarsuk (Flink 1897). 



Flink: Medd. om Grønl. 14, 1S98, Pag. 232. 

 Flink: Medd. om Grønl. 24, 1901, Pag. 109. 



Er fundet som enkelte Tavler uden at være sammenvokset 

 med noget andet Mineral; sandsynligvis stammer den fra 

 Syenitpegmatiten. Størrelsen indtil 572 Ctm. I Randen be- 

 grænses Pladerne af Ъ (OK)} og mjlio} 1 ). I frisk Tilstand 

 er Biotiten sort, undertiden med grønt Skær; den er næsten 

 optisk enakset; Akseplanen er parallel med Ь (OK)}. Det 

 meste af Glimmeren er forvitret til Klorit og er uigennem- 

 sigtigt, af en askegraa eller rødlig brun Farve. 



Øst-Grenland. 



Karr a Ak un gn ait (Eberlin 1884). 



Krystalliseret i sekskantede Tavler (c. 3 Ctm.) i Pegmatit; 

 Fladerne meget uregelmæssige; Farven sort. 



Grenland uden bestemt Lokalitet. 



Meget ejendommelige er to Stykker, hvoraf det ene er 

 modtaget af K. J. V. Steenstrüp i Ivigtut, det andet hidrører 

 fra ældre Tid. De bestaar af kugleformede Legemer (2 — 3 

 Ctm.); det yderste Parti af 5 — 10 Mm. s Bredde bestaar af 

 Biotit, ordnet i regelmæssige, koncentriske Lag; i Midten 

 findes en finkornet Blanding af Kvarts, Ortoklas og mindre 

 Mængder Biotit. Farven er sort, og Biotiten er kun gennem- 

 sigtig i de aller tyndeste Blade med brun Farve; Stregen 

 er kraftisr brun. 



80. Flogopit (Magnesiaglimmer). 



AlMg. å (K,H) 3 (Si0 4 ) å . 



Krystallerne er som hos Biotit, hvormed Mineralet næsten i alle Hen- 

 seender stemmer fuldstændig overens, saa at det egentlig kun er karakte- 

 ristisk ved sin særegne Forekomstmaade. 



Spaltelighed fuldkommen efter c; Haardheden er 2V2 — 3; Vægtfylden 



u ) Da denne Form ellers er overordentlig sjelden hos Biotit, og der ikke 

 angives noget nærmere, om hvorledes den er bestemt, kan den vist 

 næppe betragtes som fuldstændig sikker. 



