Muskovit. 305 



smelter i tynde Kanter til et graat eller gult Glas. Den sønderdeles ikke af 

 Syrer, ligesom den ogsaa i Naturen forvitrer meget vanskeligt. 



Muskovit er et overordentlig almindeligt Mineral, der sammen med Biotit 

 udgør en Hovedbestanddel af Granit, Gnejs og Glimmerskifer, mens den 

 mangler i de yngre eruptive Bjergarter. Den er ogsaa meget udbredt i 

 Sedimenibjergarter som smaa Skæl i Sand og Ler, mens den opstaar som 

 Nydannelse i Lerskifer, der derved bliver til Lerglimmerskifer. Den danner 

 ogsaa Pseudomorfoser efter forskellige Mineraler (saaledes efter Nefelin, den 

 saakaldte Gieseckit, der skal omtales nedenfor). 



De større Tavler af Muskovit, som findes i Pegmatitgangene, kan an- 

 vendes til Ovnvinduer, Lampeglas m. m , da de ikke springer i Varmen; det 

 meste af det, der nu anvendes, kommer fra Indien. 



Muskoviten er i Grønland udbredt overalt i Grundfjeldets 

 Dannelser. I det følgende skal kun nævnes de mere anselige 

 Forekomster, som i øvrigt er temmelig faa. Den nævnes første 

 Gang af Lund 1 ) og er saaledes næst efter Talk det første Mi- 

 neral, der omtales fra Grønland; det benævnes med dets gamle 

 Navn Rus-Glas; der omtales ingen nærmere Lokalitet. 



Christianshaab Distrikt. 



Saituarak i Kangersunek (Sylow 1883). 



Krystalliseret i Hulrum i Gnejs sammen med Kvarts. Kry- 

 stallerne c. 1 Ctm., sekskantede Prismer med daarligt ud- 

 viklede, buede Flader. 



Egedesminde Distrikt. 



Sakordlek (Rink). 



En større Tavle (Diameter 16 Ctm., Tykkelse I Ctm.) uden 

 Ledsagelse af andre Mineraler; paa Etiketten angives den at 

 være taget af en storkornet Albitgang. Foldet og med tydelig 

 Afsondring i een Retning, der danner 60° med den optiske 

 Akseplan. Farven brun. 

 Maneetsok. 



En enkelt Tavle (8 Ctm.) uden andre Mineraler. Stribet 

 paa de forskellige Partier i tre Retninger, dannende Vinkler 



') Udtog af Journalerne over tvende grønlandske Beiser etc., samlet 1664, 

 udgivet af John Erichsen 1787. 



xxxii. 20 



