Kaolin 335 



91. Kaolin. AL 2 Я 4 Si 2 (J . 



Findes sjelden krystalliseret i monokline, sekskantede Tavler ligesom 

 Glimmer; undertiden optræder den i tæt Form, men oftest jordagtig og løs. 



Krystallerne har fuldkommen Spaltelighed efter Basis, hvorved frem- 

 kommer bøjelige, uelastiske blade. Haardheden er 1 — 2.5; Vægtfylden 2.2 — 

 2.6. Farven er hvid, rødlig, gullig eller grønlig. 



Kaolinen optræder i flere forskellige Varieteter, der i de fleste Hen- 

 seender er meget forskellige indbyrdes. 



1. Krystalliseret Kaolin. 



2. Stenmarv (Bol), der er tæt, fedtagtig af Konsistens, af Haardhed 

 2 — 3, oftest af hvidlig eller rødlig Farve; den findes i Hulrum i vulkanske 

 Bjergarter. 



3. Almindelig Kaolin, i Reglen hvid, af Konsistens enten melet eller 

 leragtig, i fugtig Tilstand plastisk. Under Mikroskop er Smaadelene i Reglen 

 fnuggede uden bestemt ydre Omrids. 



4. Ler er en Blanding, hvis væsentligste Bestanddel er Kaolin, men 

 som ogsaa indeholder en Mængde forskellige andre Mineraler, hvoraf en Bel 

 ligesom selve Kaolinen er Forvitringsprodukter, mens andre er friske Brud- 

 stykker væsentlig af Kvarts. 



Kaolinen afgiver ved Glødning Vand; den er fuldstændig usmeltelig 

 for Blæserøret; den sønderdeles ikke af Saltsyre, men derimod af koncen- 

 treret Svovlsyre. 



Kaolin er et overordentlig almindeligt Mineral, der dannes ved For- 

 vitring af forskellige Silikater, navnlig Feldspat. 1 Almindelighed føres For- 

 vitringsprodukterne bort med Vandet og aflejres, ofte meget langt borte, i 

 Søer eller i Havet som Ler; kun i sjeldnere Tilfælde bliver Kaolinen paa 

 Dannelsesstedet eller i umiddelbar Nærhed af dette, hvorved de rene Kaolin- 

 lejer opstaar. 



Den praktiske Betydning af Mineralet er overordentlig stor. Den rene 

 Kaolin anvendes sammen med Feldspat, Kvarts m. m. til Porcellæn, desuden 

 ogsaa til Papir; de reneste Lerarter anvendes til Fajance, Terracotta og andre 

 brændte Lervarer, endvidere til ildfaste Sten; de mindre rene Lerarter til 

 almindelige Teglsten og sammen med Kalk til Cement. 1 Naturen har Leret 

 stor Betydning som frugtbar og god Jordbund for Planterne. 



I Grønland er der ikke noget Sted fundet blot nogenlunde 

 ren almindelig Kaolin, og Stenmarv kun i ringe Mængde; Leret 

 har derimod en betydelig Udbredelse, navnlig som Aflejring af 

 Gletscherelvene; det finder ikke Spor af Anvendelse hos Eski- 

 moerne, som bygger deres Huse af Græstørv og Sten, og for- 

 arbejder Husgeraadet af Vegsten. I det følgende skal kun 

 nævnes de faa Findesteder for Stenmarv. alle i Godhavn Distrikt. 

 Mineralet nævnes første Gane af Giesecke 1807. 



