Nefelin. — Cancrinit. 339 



formede Partier langs Nefelinkornenes Rand eller som uregel- 

 mæssig formede fligede Smaapartier i det Indre; denne sidste 

 Forekomstmaade er ikke altid let at kende fra en ofte op- 

 trædende oprindelig, skriftgranitagtig Sammenvoksning mellem 

 de to Mineraler, men i mange Tilfælde er Omdannelsen let 

 at paavise. 



3. Analcim. Denne Omdannelse er den hyppigste og ofte 

 fuldstændig; i Reglen begynder den udvendig, og Analcimen 

 danner da en stadig bredere Randzone uden om Nefelinen. 



4. Hydronefelit. Ved denne og den følgende Omdannelse 

 dannes den saakaldte Spreusten; den, der bestaar af Hydro- 

 nefelit, er den almindeligste af de to og skal nærmere om- 

 tales under dette Mineral. 



5. Natrolit. Dannelsen af Natrolitspreusten er temmelig 

 sjelden; den bestaar af et forholdsvis grovkornet, klart og 

 farveløst Aggregat af Natrolitnaale. 



6. Muskovit. Ved denne Omdannelse frembringes den 

 bekendte Gieseekit, der tidligere er udførligere behandlet. 

 Den ældst bekendte Gieseckitlokalitet, Akuliarusek, staar 

 ikke i nogen nærmere Forbindelse med Kangerdluarsuk- 

 Omraadet, men udgøres af en Nefelinsyenitporfyr med store 

 Strøkorn af en mere eller mindre omdannet Nefelin. 



Kekertarsuatsiak (Kikkertarsursuak), en af Kitsigsut-Øer M 



(Laube 1870). 

 Vrba: Sitzb. d. к. к. Akad. d. Wissens. Wien, 69, 1874, Pag. 69. 



I en saakaldet «EudialytsyeniU indeholdes foruden Ortoklas, 

 Hornblende og Eudialyt en gullig eller grønlig graa, stærkt 

 fedtglinsende Elæolit. Sjeldent findes Krystaller med Kom- 

 bination røflOlo} og c{000l}. 



93. Canerinit. Al 8 (C0 3 Na) 2 (JVa 2 , Ca) 4 H 6 Si 9 36 . 



Krystalliserer heksagonalt; men Krystallerne er sjeldne; i Almindelighed 

 findes Mineralet i stavformede Korn eller i Aggregater. 



Angaaende denne Forekomst se nærmere under Eudialyt. 



22* 



