lolit. 347 



Crodthaab Distrikt. 



Kasigianguit ved Godthaab (Gieskcke 1810). 



Giesecke: Rejse, Pag. 208. 



Leonhard: Handwörterbuch der topogr. Mineralogie, 1843, Pag. 140. 



Haidinger: Pogg. Annal. 67, 1846, Pag. 446. 



Findes krystalliseret i Pegmatit, bestaaende af Kvarts og 

 Biotit. Krystallernes Størrelse 2 — 20 Mm. Formen kort pris- 

 matisk. Kombination: £{010}, a{l00}, mflio}, d{lZ0], 

 c{00l}; temmelig sjeldent smaa Flader af w{01l}. Fladerne 

 meget ujevne, matte. Ioliten er overalt temmelig forvitret; 

 kun paa enkelte Partier i det Indre af Krystallerne findes en 

 nogenlunde ren, blaa Farve; for øvrigt er de mørkegraa uden 

 tydelig Pleokroisme, og de yderste Partier er bløde, graalige 

 eller undertiden grønlige. 



Foruden de omtalte Krystaller findes ogsaa i andre Stykker 

 af den samme Pegmatit grønlige Masser bestaaende af et 

 finbladet Talkaggregat; undertiden findes sekskantede Kry- 

 staller, hvad der tyder paa, at der muligvis foreligger en 

 Pseudomorfose efter lolit. Maaske er det det samme Mineral, 

 som Giesecke har betegnet som smaa æblegrønne, sekssidede, 

 fuldkomne Prismer. 

 Avisisarfik (Giesecke 1810). 



Giesecke : Rejse, Pag. 200. 



Leonhard: Handwörterbuch der topogr. Mineralogie, 1843, Pag. 140. 



Omtales af Giesecke som et safirblaat, i det ametystfarvede 

 overgaaende Fossil, i hvilket der ligger firesidede , hvide 

 Prismer; Leonhard nævner fra denne og foregaaende Lokalitet 

 lolit sammen med Granat og sort Glimmer i Granit. Paa Museet 

 i Kjøbenhavn findes ingen Prøver af lolit fra Avisisarfik. 

 Simiutat (Giesecke). 



Stromeyer: Göttingische gelehrte Anzeigen, 1819, Pag. 1993. 

 Haidinger: Abh. der к böhm. Gesell, d. Wiss. V. Folge, 4, 1845, Pag. 3. 



Pogg. Annal. 67, 1846, Pag. 441. 

 Rosenrusch: Mikroskopische Physiographic, 1, 1873, Pag. 273. 



Om Forekomsten vides intet. Farven angives af Stromeyer 



at ligne den hos Ioliten fra Boden mais i Bayern, men at 



