Hyperstheii. 3tø7 



Hovedmassen bestaar af en finkornet Blanding af rombisk 

 Pyroxen, sandsynligvis Hypersthen, og Diopsid i skriftgranitisk 

 Sammenvoksning, og i den ligger indstrøede ret store (Længde 

 indtil 5 Ctm., Bredde indtil 1 Ctm.) uregelmæssig begrænsede 

 Partier bestaaende af de samme Mineraler, sammenvoksede 

 i meget tynde mikroskopiske Lameller efter Hypersthenens 

 &{010} og Diopsidens a{l00); ud imod Grænserne af disse 

 Partier og ogsaa enkelte Steder i det Indre gaar Individerne 

 af de to Mineraler umiddelbart over i den kornede Masse. 

 Makroskopisk viser disse større Partier sig som en fuldstændig 

 homogen Masse med regelmæssig Spaltelighed efter m{llo} 

 og begge Endeflader, a{lOü} og è{oiO}; et svagt Spor af 

 silkeagtig Glans og temmelig svag Gennemsigtighed adskiller 

 dog Mineralet fra almindelig Bypersthen. Farven er temmelig 

 mørk brunlig; nogen Pleokroisme kan ikke iagttages paa 

 Grund af den inderlige Blanding med Diopsid. 



Julianehaab Distrikt. 

 I gal i ko. 



Descloizeaux ■ Nouvelles recherches sur les propriétés optiques des 

 cristaux, Paris, 1867, Pag. 65. 



Her omtales en grønliggraa Hypersthen med optisk Akse- 

 vinkel 2 H = 74° 57 V2' og med svag metallisk Glans paa 

 den mest udprægede Spalteflade; den angives at findes i en 

 Hyperit. 

 Friederichsthal (A. E. Nordenskiöld 1883). 



Törnebohm: Geol. Foren. Förh. Stockholm, 8, 1886, Pag. 439. 



Findes i en Gabbro, der desuden bestaar af Plagioklas, 

 Diallag og Glimmer. 



Øst-Grenland. 



Kara akungnait, Sydlige (Eberlin 1884). 



Findes krystalliseret i en finkornet Bjergart, hvis Grund- 

 masse væsentlig bestaar af Plagioklas og en lysegrøn Pyroxen; 

 i denne Grundmasse findes udskilt store Hornblendeindivider 



