Diopsid. 369 



mindre Mængder Al 2 3 til. Man skelner mellem en Mængde Varieteter, 

 hvoraf de vigtigste er: 



Diopsid, med lidet eller intet Fe O ; farveløs, grønlig eller graalig. 



SSalit, mere jernholdig ; Farven mørkere grønlig, dog kan den ogsaa 

 være hvidlig eller graalig. 



Kokkolit kaldes en Diopsid, der findes i Form af afrundede Korn eller 

 som et kornet Aggregat i Kalksten. Farven lysere eller mørkere grøn. 



Diallag udmærker sig ved at have meget stærk Afsondring efter 

 a flOOJ i Forbindelse med perlemoragtig og metallisk Glans. Farven er 

 grønlig eller brunlig. Haardheden 4; indeholder oftest en Del А1 2 3 og 

 danner saaledes Overgang til Augit. 



Diopsid er temmelig svært smeltelig for Blæserøret; den sønderdeles 

 næsten ikke af Syrer. 



Diopsid findes ofte krystalliseret paa Spalter i krystallinske Skifere eller 

 i kornet Kalk; som egentlig Bjergartsbestanddel er den ikke saa udbredt 

 med Undtagelse af Diallagen, der danner en Hovedbestanddel i Gabbro. 



I Grønland findes Diopsiden paa en Mængde forskellige 

 Lokaliteter, ofte i vel udviklede Krystaller 1 ). Den omtales første 

 Gang af Giesecke 1807. 



Uperiiivik Distrikt. 



Upernivik (Giesecke 1807). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 55. 



Findes i mindre Mængder (Individstørrelse i Reglen under 

 1 Ctm.) indvokset i Hypersthen og ofte i parallel Sammen- 

 voksning med denne. Formen ganske uregelmæssig; ofte 

 findes tydelig Afsondring efter c{00l}; Farven undertiden 

 ren og kraftig grøn, undertiden lys graagrøn. 



Fra samme Sted er af Rink indsamlet Diallag sammen med 

 en graalighvid Feldspat. Diallagens Individstørrelse indtil 

 6 Ctm. Ofte findes paa Grænsen mod Feldspaten Krystal- 

 flader udviklede, navnlig er Prismezonens Flader, a {lOO}, 

 b {Oio} og m {ПО'} ofte til Stede; derimod findes ingen 

 tydelig Endebegrænsning; stærk Afsondring efter a {lOO}. 

 Farven mørk graagrøn. 



1 ) Da der findes alle mulige Overgange mellem Diopsid og Augit, er det 

 i de enkelte Tilfælde ikke muligt at skelne sikkert mellem dem uden 

 Analyse; i det følgende er væsentlig Farven benyttet som Skelnemærke, 

 xxxii. 24 



