392 Schizolit. 



stallen danner en indspringende Vinkel og paa den modsatte 

 en udspringende. Størrelsen af denne Vinkel er 26° 22'. 



Fladerne er i Reglen ikke stribede ; oftest er de temmelig 

 matte; kun paa nogle af de smaa Krystaller, navnlig fra 

 Naujakasik, er de ret blanke. 



Spaltelighed er meget stærk efter a {lOO} og c (00l). 

 Haardheden er 5 — 5 1 /?; Vægtfylden er temmelig varierende, 

 fra 2.97 til 3.13. Farven er hos Krystallerne fra Tu top Ag- 

 dlerkofia rosenrød, naar Krystallerne er friske, hos de andre 

 Varieteter brunlig eller gullig. Pleokroisme er overordentlig 

 svag. Glansen er Glasglans og paa Spalteflader Perlemor- 

 glans. Halvgennemsigtig eller uigennemsigtig. 



Den spidse Bisectrix (= c) er parallel med o-Aksen; den 

 stumpe Bisectrix er omtrent vinkelret paa c{00l}, idel den 

 med Normalen paa denne danner en Vinkel paa 9° fortil. 

 Den ydre Aksevinkel i Luft (2 Е л ) er 82° 40'. 



Schizolit forekommer i Sodalitsyeniten i Pegmatitgangene 

 og i de dem ledsagende Gange af kornet Albit. Krystallerne 

 fra Tutop Agdlerkofia findes i en snehvid, finkornet 

 Albit af betydelig Fasthed; de er oftest spredte eller i stjerne- 

 formede Grupper. Foruden Schizoliten findes i Albiten Ægirin, 

 Epistolit, Steenstrupin, Mikroklin, Mikropertit, Zinnwaldit og 

 Zinkblende. 



Schizoliten fraKangerdluarsuk findesien ganske løs Masse 

 af kornet Albit, der overalt er gennemtrængt af talrige Ægirin- 

 naale. De ledsagende Mineraler er omtrent de samme som 

 i forrige Tilfælde. 



Ved Naujakasik findes Schizoliten i storkornet Pegmatit 

 bestaaende af Mikroklinmikropertit, Arfvedsonit, Ægirin, Eu- 

 dialyt, Sodalit, Nefelin, Zinnwaldit og i mindre Mængde 

 Steenstrupin og Rinkit; undertiden sidder Schizoliten inde- 

 sluttet i disse Mineraler, undertiden rager den frit ind i 

 Hulrum. 



Schizoliten afgiver ved Ophedning en ringe Mængde Vand. 



