Gedrit. 401 



Hovedmassen af Gedriten fra Avisisarfik er af en mørk 

 grønlig graa Farve og udmærker sig ved et stærkt blaat eller 

 undertiden messinggult Farvespil, der i Reglen iagttages i 

 Retning af &{010}; efter denne Flade findes ogsaa en ganske 

 svag Spaltelighed. Vægtfylden er 3.196. Mineralet er optisk 

 +, da o (= a-Aksen) er den stumpe Bisectrix; den stumpe 

 Aksevinkel (2 H Q ) er 117°, maalt i Glashalvkugler af Bryd- 

 ningsindex 1.53, hvoraf kan beregnes (hvis ß= 1.63) 2F = 

 c. 106°. Der findes stærk Pleokroisme x ): 



a grøngul 



Ь gullig 



c mørk violetgraa 

 og Absorptionsskemaet: c > а = b. Analyse er foretaget af 

 Chr. Christensen (ikke tidligere anført): 



SiO t 



50.37 



Al 2 3 



10.82 



FeO 



15.89 



MgO 



19.75 



CaO 



0.84 



Na 2 



1.59 



99.26 

 Giesecke benævner Mineralet labradoriserende Hornblende, 

 men har senere i Fortegnelserne til sine Samlinger opført 

 det som Hypersthen. 

 Kasigianguit (Giesecke 1810). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 215. 



Findes som prismatiske Korn (1 — 2 Ctm.) i Pegmatit. 

 Farve og Labradoriseren omtrent som hos foregaaende, hvor- 

 for denne vel ogsaa maa være en Gedrit. 



) Rosenbusch (Mikrosk. Phys. 1, 1892, Pag. 464) anfører for de mørkere 

 rombiske Amfiboler Absorptionsskemaet: c<a = 6 og Pleokroismen : 

 c lys gulbrun eller grønlig indtil farveløs, a og b nellikebrun; denne 

 Ombytning af Akserne, der af Rosenbusch selv er rettet i Trykfejls- 

 fortegnelsen, er anført uforandret af Hintze (Handbuch der Mineralogie, 

 2, 1897, Pag. 1181). 



XXXII. 26 



