Krokydolit. 433 



det første Tilfælde er beskrevet og afbildet af Ussing; Riebe- 

 ckitindividet ligesom opløser sig i Krokydolit i den ene Ende, 

 mens den anden er kompakt og uforandret; Krokydoliten er 

 umiddelbart op til Riebeckiten ordnet parallelt med dette 

 Minerals Længderetning, men gaar i nogen Afstand derfra over 

 i et ganske uordnet, filtet Aggregat. Omdannelsen af Ægirin 

 til Krokydolit beskrives hos Flink ; i enkelte Tilfælde findes 

 en hel Ægirinkrystal fuldstændig omdannet; oftest erÆgirinen 

 tæt sammenvokset i Parallelstilling med Arfvedsonit; der fore- 

 gaar da først den tidligere nævnte Omdannelse af dette sidste 

 Mineral til Ægirin, der saa igen omdannes til Krokydolit. 

 Grænsen mellem disse to Mineraler er meget udpræget, men 

 ujevn; her er Krokydoliten ogsaa nærmest Grænsen regel- 

 mæssig paralleltraadet, men i slørre Afstand fuldstændig sam- 

 menfiltet. 



Som nævnt danner Krokydoliten fra Nars ar suk oftest en 

 uregelmæssig filtet Masse ; undertiden kan den traadede Struktur 

 ses med blotte Øjne, undertiden er den saa fin, at Mineralet 

 i det Ydre faar et tæt eller jordagtigt Udseende. Farven er 

 lys graalig blaa. Udslukningsvinkelen lader sig vanskelig 

 maale paa Grund af de enkelte Traades overordentlige Tynd- 

 hed; Ussing har fundet den til 5 — 10°. Pleokroismen er i 

 Følge Ussing: 



а Ыаа, Ь graaviolet, c næsten farveløs. 



Krokydolitmassen er ikke særlig ren, men blandet med en 

 farveløs eller svagt brunlig, fingrynet Substans af ikke nær- 

 mere bekendt Sammensætning. 

 Nunasarnausak (Giesecke 1806). 

 Giesecke : Rejse, Pag. 169. 



Omtales under Navn af «verhärtete blaue Eisenerde». Kro- 

 kydoliten fra denne Lokalitet udgøres af meget tæt sammen- 

 filtrede Masser sammen med Feldspat. 

 Redekammen (Giesecke 1806). 



Giesecke's Catalogue of Minerals, Pag 204. 



Nævnes som traadet blaa Jernfosfat. Muligvis identisk her- 



XXXII. 28 



