Ænigmatit. 435 



ofte har udviklet Krystalform; undertiden er den sammenvokset 

 med Arfvedsonit og Ægirin enten i parallel eller tilfældig 

 Stilling; ofte omgiver disse Mineraler Ænigmatiten, ofte er 

 de mere jevnt blandede. 



Krystalfladerne er næsten altid matte af et fløjelsagtigt Ud- 

 seende ; følgende Former kendes: «{lOO}, Ъ {(HO}, m{llo} ? 

 i¥{lfo}, e{l30}, £ {l30}, i? {TOl}, rfoil}, ÄfoTlj, j {03lj, 

 «{031}, ^>{05l}, c{05l}, z{Ï2l}, ?{Щ, C{Î2l}. 



Vægtfylden er 3.833—3.863 (Breithaupt), 3.80 (Lorenzen). 



Analyse er foretaget af Forsberg (hos Brøgger): 

 Si O* 37.92 



Ti 2 



7.57 



Fe 2 0, 



5.81 



AU_0, 



3.23 



FeO 



35.88 



Mn 



1.00 



CaO 



1.36 



MgO 



0.33 



K 2 



0.51 



Na 2 



6.58 



100.19 

 Mineralet blev første Gang beskrevet af Breithaupt, som 

 deraf dannede to nye Mineralnavne, Ænigmatit af aïviyfjia, 

 en Gaade, og Kølbingit efter Kølbing i Hernhut, af hvem 

 Breithaupt havde erholdt Materialet. Kølbingiten havde føl- 

 gende Egenskaber: Farven grønlig sort med pistaciegrøn 

 Streg; Krystalformen triklin; fuldkommen Spaltelighed efter 

 to Prismeflader, der danner en Vinkel paa 66° 31'; Haard- 

 heden var 7V2 — 7 3 Л, Vægtfylden 3.599 — 3.613. Breithaupt 

 antog Ænigmatiten for at være en Pseudomorfose efter Køl- 

 bingit. Lorenzen fremhævede, at Aenigmatiten ikke kunde 

 være nogen Pseudomorfose; han beskrev den som monoklin. 

 Brøgger foretog nærmere Undersøgelse af Ænigmatiten, hvor- 

 ved dens fysiske og kemiske Beskaffenhed fastsloges ; han antog 



28* 



