458 Mikroklin. 



Breithaupt's Analyse maa paa Grund af det store Natron- 

 indhold være foretaget paa en fra de andre meget afvigende 

 Varietet. 



Foruden den ovenfor nævnte, oprindelige Albit, findes der 

 ogsaa ofte i Mikroklin-Mikropertiterne Snore af senere ind- 

 lejret Albit. 



Akuliarusiarsuk (Giesecke 1809). 



Giesecke's Catalogue of Minerals, Pag. 201. 



Pingel: Om den af Porfyrgange gennembrudte røde Sandsten, 1843, Pag. 18. 



Krystalliseret (indtil 4 Ctm.) i Porfyr sammen med Gieseckit. 



Overfladen af Krystallerne meget uren med 



/\ paasiddende Glimmerblade m. m. Kombi- 



É.A nation terninglignende med c{00l}, &{010} 

 *"""■•) °c 3/{20l} overvejende; desuden ?w{llo} 

 / og Jf{lTo} (Figur 77). 

 / Fladerne meget ru og ujevne; Farven 



rodlig. Det Indre af Krystallerne stærkt 



Fig. 77. Mikroklin; forvitret, meget urent med en Mængde for- 

 Akuliarusiarsuk. 



skellige indesluttede Legemer. Mikroklin- 



individerne fuldstændig uregelmæssig fordelte; ingen tydelig 



Mikropertitstruktur. 



Kinalik ved Lichtenau (Rink). 



Et større Spaltestykke (15 Ctm.) med fin skriftgranitisk 

 Struktur; Farven hvidlig. Mikroklinstrukturen danner temmelig 

 grov, regelmæssig Krydsstribning; uregelmæssige Albitinde- 

 slutninger. 

 Nanortalik (Eberlin 1885). 



En enkelt lille (4 Mm.) Krystal sammen med Kvarts. For- 

 men regelmæssig med &{010}, m{uo}, M{\To}, c(OOl), 

 #{Î0l}, y{20l}, p{ïl l}, o{Tfl}; Farven rødlig hvid. Regel- 

 mæssig Mikroklin- og Mikropertitstruktur. 



Sammesteds er fundet. Mikroklin i Pegmatit sammen med 

 Kvarts, Muskovit, Arsenkis, Granat m. m. Individstørrelsen 

 indtil 8 Ctm. Farven hvidlig. Strukturen som foregaaende. 



