Albit. — Oligoklas. 465 



Fladerne lemmelig matte og buede; Tvillinger efter Albit- 

 loven. Farven hvidlig, uigennemsigtig; de ydre Partier under- 

 tiden klare og gennemsigtige. Vægtfylden er 2.613; Ud- 

 slukningsvinkelen paa b {oio} 18°, paa c{00l} 3°. 



127. Oligoklas (Natronkalkfeldspat). 



f Na Al Si 3 8 \ 

 [Ca Al 2 Si 2 8 j' 



Bestaar af en Blanding af Natron- og Kalkfeldspat med den første til 

 Stede i 2 — 6 Gange saa stor Mængde som den anden. I de fleste Henseender 

 staar Mineralet meget nær ved Albit. 



Krystaller er temmelig sjeldne; almindeligst er uregelmæssigt formede 

 Individer. 



Spaltelighed og Haardhed som hos Albit; Vægtfylden er 2.65—2.67. 

 Farven oftest hvidlig, graalig grøn eller graalig hvid. 



Oligoklas er noget lettere smeltelig end Albit. 



Mineralet er almindelig udbredt som Bestanddel i Eruptivbjergarter 

 f. Eks. Granit, Syenit og Diorit. 



Der kendes kun nogle ganske faa Oligoklasforekomster i 

 Grønland; sandsynligvis er Mineralet overordentlig udbredt; men 

 det findes ikke noget Sted med Sikkerhed nævnt i Literaturen. 



Upernivik Distrikt. 



Uiordlersuak (Giesecke 1807). 



Findes i Pegmatit i skriftgranitisk Sammenvoksning med 

 Kvarts sammen med Biotitkrystaller. Farven graalig hvid; 

 Vægtfylden 2.654. Udslukningsvinkelen omtrent 0° paa begge 

 Spaltefladerne. 



Upernivik (Giesecke 1807). 



Findes som meget utydelige og uregelmæssig udviklede 

 Krystaller i Magnetjernsten ; Størrelsen indtil 3 Ctm. Tvilling- 

 stribningen meget fin; Vægtfylden 2.646; Udslukningsvinkelen 

 1° paa c{00l} og +6° paa b{o\0). Farven grønlig eller 

 graalig hvid. 

 xxxii. 30 



» 



