470 Labrador. 



Krystallerne er ofte fladtrykte efter b; ofte findes Mineralet som uregel- 

 mæssig formede Korn eller i Aggregater. 



Spaltelighed og Haardhed som sædvanlig. Vægtfylden er 2.70 — 2.72. 

 Farven oftest hvidlig, graa, brunlig eller grønlig; ofte stærk Labradoriseren 

 i forskellige Farver. 



Labrador er temmelig letsmeltelig. 



Forekommer meget udbredt som Bjergartsbestanddel, navnlig i de mere 

 basiske Eruptiver som Diorit, Gabbro, Basalt m. m. 



I Grønland findes Mineralet hovedsagentlig i de store Basalt- 

 formationer i Vest- og Øst-Grønland, men har sikkert ogsaa 

 paa andre Steder en stor Udbredelse. Det omtales første Gang 

 af Johnstrtjp 1 ) i 1878. Forholdsvis betydeligere Stykker er kim 

 fundne paa følgende faa Lokaliteter. 



Godthaab Distrikt. 



Kasigianguit (Giesecke 1808). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 138. 



Et enkelt Spaltestykke (indtil 4 Ctm.) uden Ledsagelse af 

 andre Mineraler. Farven mørk blaalig graa med stærk blaa 

 og grøn Labradoriseren paa &{010}; fin Tvillingstribning paa 

 e{00l}, grovere og mere adspredt Periklinstribning paa £{010}, 

 omtrent parallel med a-Aksen. I mikroskopiske Snit findes 

 en talrig Mængde Urenheder, navnlig retlinede sorte Inter- 

 positioner, parallele med c-Aksen. Vægtfylden er 2.696; Ud- 

 slukningsvinkelen paa c{00l} 7°, paa b {OK)} -f- 19°. Feld- 

 spaten staar paa Overgangen mellem Andesin og Labrador. 



Avisisarfik (Giesecke 1810). 



Findes dels som uregelmæssig formede Korn (indtil 2 Ctm.) 

 sammen med Gedrit, Kvarts og Biotit, dels som smaa Kry- 

 staller (1 — 5 Mm.) indstrøede i Granat, undertiden sammen 

 med endnu mindre Krystaller af Gedrit eller Biotit. Labrador- 

 krystallerne er altid meget ufuldstændig udviklede med stærkt 

 afrundede Kanter; undertiden kan iagttages de sædvanlige 

 Flader: b {OlO}, m{llO}, iJfflfo), /"{l30}, г{\Щ. c{00l}, 



Fodnote til Gieseoke's Rejse, Pag. 138. 



