Anortit. 473 





1. 



2. 



3. 



4. 



5. 



6. 



Si0 2 



34.72 



37.92 



44.94 



36.59 



34.16 



39.75 



Al 2 3 



31.83 



32.36 



22.20 



19.18 



33.85 



26.08 



Cr 2 3 



— 



0.08 



— 



— 



— 



1.23 



Fe 2 3 



4.88 



— 



— 



— 



— 



12.33 



FeO 



5.53 



4.02 



9.45 



14.85 



17.00 



— 



CaO 



10.19 



11.57 



11.01 



8.73 



8.80 



12.01 



MgO 



9.35 



2.86 



4.98 



7.24 



4.23 



4.51 



C 



0.53 



6.90 



3.35 



2.55 



— 



— 



fra Spinellen; Grafiten er i de to sidste Analyser bortskaffet 

 ved Slemning. 



Om Feldspatens Beskaffenhed har der tidligere hersket 

 nogen Uenighed. Nauckhoff holdt den nærmest for Anortit, 

 mens Steenstrup og Smith fandt, at den ikke sønderdeltes af 

 Saltsyre, og derfor henregnede den til Labrador; imidlertid 

 viste Lorenzen, at Mineralet var let opløseligt i Saltsyre; efter 

 de optiske Undersøgelser af Nicolau er der ingen Tvivl om, 

 at det maa være Anortit. 



Udenfor JernOndestederne er der (i 1902 af Porsild) ogsaa 

 fundet de samme Anortitklumper Øst for Igdlorpait paa 

 Disko, uden at der paa dette Sted er fundet metallisk Jern. 



Muligvis hidrørende fra en af Jernlokaliteterne er en Feld- 

 spat beskrevet af Descloizeaux 1 ). Farven er graalig sort, 

 Størrelsen indtil 3 Ctm.; det angives, at Giesecke har bragt 

 Stykket hjem fra Grønland. Udslukningsretningerne er paa 

 c {00l} 20—28°, paa b {010} 20-36°; Periklinstribningens 

 Vinkel er 8 — 10°. Der er to Slags Indeslutninger, dels 

 uigennemsigtige sorte Korn, sandsynligvis af Jernilte, dels 

 gennemsigtige, stærkt lysbrydende, uregelmæssig formede 

 Korn. Descloizeaux mener, at denne Feldspat paa Grund af 

 Overensstemmelse i Indeslutningernes Natur skal hidrøre fra 

 U if ak eller en lignende Lokalitet. 



] ) Ann. de Chim. et Phys. 5. ser. 9, 1876, Pag. 59. 



i 



