Skapolit. — Epididymit. 477 



Jnlianehaab Distrikt. 



Nunarsuit (Giesecke 1809). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 163. 



Nævnes sammen med krystalliseret Feldspat i Diabasporfyr. 



132. Epididymit. # Na Be Si 3 O 8 . 



Krystalliserer rombisk; de vigtigste Former kan ses paa de følgende 

 Figurer. 



Tvillinger er almindelige; c-Aksen er Tvillingakse, og det ene Individ 

 er drejet 60° i Forhold til det andet (Figur 83). Meget ofte findes Trillinger. 

 Krystallerne er i Reglen langstrakte efter a-Aksen. Mineralet findes kun 

 krystalliseret. 



Der findes meget kraftig Spaltelighed efter 3die Endeflade c, i hvilken 

 Retning Mineralet kan kløves i de tyndeste Blade, omtrent som Glimmer; 

 desuden tydelig Spaltelighed efter 2den Endeflade b. Haardheden er 5V2; 

 Vægtfylden er 2.548. Glasglans med Perlemorglans paa Spaltefladerne. I 

 Reglen fuldstændig vandklar og farveløs. 



Ved Opvarmning i lukket Rør afgiver Epididymiten Vand; for Blæse- 

 røret smelter den let til et farveløst Glas; den angribes ikke eller næsten 

 ikke af Syrer. 



Epididymiten er et sjeldent Mineral, der foruden i Grønland kun er 

 fundet i det sydlige Norge i meget ringe Mængde; det findes i natronrige 

 Eruptivbjergarter. 



I Grønland er det eneste Findested: 



Julianehaab Distrikt. 



Narsarsuk (Lttzen's Samling 1893). 



Flink: Geol. Foren. Förh. Stockholm, 15, 1893, Pag. 201. Zeitschr. f. 



Kryst. 23, 1894, Pag. 353. 

 G. Nordenskiöld: Geol. Foren. Förh. Stockholm, 16, 1894, Pag. 345. 

 Flink: Medd. om Grønl. 14, 1898, Pag. 230. 

 Flink: Medd. om Grønl. 24, 1901, Pag. 61. 



Findes i Augitsyenitpegmatitgangene sammen med en 

 Mængde andre Mineraler; kan efter Flink henføres til tre 

 forskellige Typer: 



1. De aller fleste Krystaller er langstrakte, naaleformede. 

 Følgende Former er fundne: a{l00}, b{0\0], c{00l}, w{l10}, 

 w{310}, Ф20} 1 ), d{0l\}, e{023}, f{02\}, g{0U}, ä{038}, 



') Hos Flink anført som {210}. 



