Eudialyt. 495 



det regulære System er her ganske særlig stor. Fladerne er 

 i Reglen ganske matte. 



Vægtfylden af den uforandrede Eudialyt er 2.91 ; Farven er 

 ganske usædvanlig kraftig blodrød; Glansen stærk Glasglans. 

 Ingen tydelig Spaltelighed. 



I mikroskopiske Snit viser der sig en mærkelig Blanding 

 af enkelt- og dobbeltbrydende Partier; de sidstnævnte findes 

 langs Spalter, hvoraf det bliver sandsynligt, at Dobbeltbryd- 

 ningen er sekundær. 



En meget stor Del af Eudialyten fra Nar s ar suk er fuld- 

 stændig omdannet, enten gennem hele Individets Masse eller 

 kun i de ydre Partier. Saadanne er af brunlig eller gullig 

 graa Farve, ofte ganske skøre; under Mikroskop viser de sig 

 at bestaa af Ægirin, Zeoliter, Zirkon og flere andre Mineraler. 



Analyse af den friske Eudialyt er foretaget af Chr. Chri- 

 stensen og er ikke tidligere offentliggjort: 



Si0 2 



50.39 



Nb 2 O b 



0.41 



ZrO % 



12.40 



FeO 



6.70 



MnO 



2.74 



CaO 



9.12 



Ce 2 0, 



3.05 



Na 2 



14.18 



Cl 



1.29 



H 2 



0.26 



100.54 

 Allerede i 1893 nævner Flink 1 ) Eudialytkrystaller sammen 

 med Neptunit, Epididymit og andre Mineraler fra Narsarsuk. 

 Lindström 2 ) omtaler, at disse Krystaller er fraKangerdluarsuk. 



Prismet maa være i 2den Stilling, og det burde saaledes efter de sæd- 

 vanlige Regler benævnes a. Bogstavet c paa Basis er bortfaldet paa 

 Figuren. 



') Geol. Foren. Förh. Stockholm, 15, 1893, Pag. 208. 



a ) Sst. 16, 1894, Pag. 330. 



