Eudialyt. 501 



s ar fi к). Her skal kun mærkes, at man ikke ellers kender 

 et eneste Eksempel paa, at noget af Mineralerne fra Kanger- 

 dluarsuk omtales før Giesecke's Tid. 



Giesecke benævner Eudialyten rød Granat; Allan omtaler 

 den som Granat, af en Form som han aldrig før har set, 

 nemlig som Oktaeder, afstumpet i alle Hjørner og Kanter. 

 Samme Form angiver Stromeyer, der første Gang analyserer 

 Mineralet og giver det Navnet Eudialyt paa Grund af dets 

 lette Opløselighed (af eu, godt, og дсаЛотос, opløselig). Haüy 

 angiver som Krystalform Rombedodekaederet (hvilken Form 

 synes at være temmelig vanskelig at faa til at stemme med 

 Eudialytens). Phillips erkender Mineralet som heksagonalt, 

 Mohs som romboedrisk: de forskellige Former er bestemte af 

 Mohs, Levy, Miller, Dana og v. Lang; men det righoldige 

 krystallografiske Materiale er endnu meget lidt undersøgt. 

 De fleste fysiske Egenskaber er undersøgte meget grundig af 

 Ussing. Den kemiske Sammensætning blev i det væsentligste 

 fastslaaet ved Stromeyer's Analyse ; Rammelsberg paaviste, at 

 Fe og Mn var til Stede som Forilter; Lorenzen var den første, 

 der paaviste Ce 2 3 . 



Da Eudialyten findes i større Mængde ved Kangerdluar- 

 suk, end det vistnok ellers noget Sted i Verden er Tilfældet 

 med noget zirkonholdigt Mineral, vil Forekomsten kunne ud- 

 nyttes praktisk, hvis Zirkonsyren en Gang i Fremtiden skulde 

 faa nogen større Anvendelse i Industrien. Rørdam foreslaar, 

 at Zirkonsyren af Eudialyten skal anvendes til Drummonds 

 Kalklys; dog har den endnu ikke faaet nogen Betydning i 

 den Henseende. 



I Tilslutning til Eudialyten maa omtales et af Ussing 1 ) be- 

 skrevet Mineral fra Kangerdluarsuk, der sandsynligvis er 

 nær beslægtet med Eudialyt. Det er heksagonalt romboedrisk 

 med Akseforholdet: 



c = 2.1422. 



*) Geol. Foren. Förh. Stockholm, 10, 1888, Pag. 190. 



