508 Pyroklor. — Chalkolamprit. 



(PyPOklor. 5 R Nb 2 6 . 2 R (Ti, Th) 3 -f 4 Na F.) 

 (R = Ce, Ca, Sa). 



Dette Mineral nævnes enkelte Gange fra Grønland, men ikke nogen 

 Sinde med Sikkerhed. Törnebohm 3 ) omtaler i Augitsyenit smaa oktaedriske 

 Krystaller (c. I Mm.) af et klart, brungult, isotropisk Mineral, muligvis Pyro- 

 klor, fra Grønnedal ved I vig tut, Frederikshaab Distrikt. Flink 2 ) nævner 

 Pyroklor fra Narsarsuk i Julianehaab Distrikt, hvilket Mineral ved en 

 senere Undersøgelse viste sig at være Chalkolamprit: i samme Afhandling 

 (Pag. 255) omtaler han fra Foden af Igdlerfigsalik, Julianehaab Distrikt, 

 smaa graabrune Oktaedre, som kunne være Pyroklor, men som endnu ikke 

 er nærmere undersøgte. 



141. Chalkolamprit. RNb 2 O b F 2 + RSi0. å . 



В = Zr, Ce, Fe, Ca, Na. 

 Eneste Findested: 



Julianehaab Distrikt. 



Narsarsuk (Flink 1897). 



Flink: Medd. om Grønl. 14. 1898, Pag. 234. 

 Flink: Medd. om Grønl. 24, 1901, Pag. 160. 



Krystalliserer regulært, udelukkende i Oktaedre; Størrelsen 

 indtil 5 Mm. Fladerne er temmelig skinnende, men ikke 

 fuldstændig plane, forsynede med mikroskopisk smaa vorte- 

 lignende Forhøjninger. Krystallerne ser ofte ud, som om de 

 havde været sønderbrudte i fiere uregelmæssig formede Stykker 

 og igen sammenkitlede; undertiden er Krystallerne skeletagtig 

 udviklede, undertiden hule indvendig. 



Ingen tydelig Spaltelighed findes; Bruddet er splintet eller 

 halvt muslet. Haardheden er 5Va; Vægtfylden 3.77. Farven 

 er rhørk graalig brun med rødlig Nuance; paa Krystalfladerne 

 findes en ejendommelig metallisk Glans af kobberrød og grøn 

 Farve. Stregen er askegraa; Mineralet er kun gennemsigtigt 

 i de alier tyndeste Splinter. 



1 ) Geol. Foren. Förh. Stockholm, 6, 1883, Pag. 693. 



2 ) Medd. om Grønl. 14, 1898, Pag. 234. 



