516 



Erikit. 



Iagttagne Flader er: «{lOO}, b {OH)}, c{OOl}, w{llo}, 

 n {120}, o {1 30}, p {270}, ^{012}, фи}, /"{032}, g{02l], 

 Л{052}, г{031}, r{l0l}, s{20l}, *{lll}, w{ll4}; de vigtigste 

 Vinkler er: 



m:b = (U0) 

 о:Ь = (\Щ 

 d:b = {012) 

 g:b = {02\) 



(010) = 60° 5' 

 (010) = 30° 5' 

 (010) = 69°14i' 

 (010) = 33° 25'. 



r:c = (101) 

 *:a=(lll) 

 t:c = (\U) 



(001) = 52° 47^' 

 (100) = 43° 37' 

 (001) = 56° 39' 



Fig. 94. Erikit; Nunarsiuatiak. 

 (Efter Bøggild.) 



Krystallerne, hvis Størrelse 

 er c. 1 Ctm., er i Reglen 

 isodiametriske; de mest frem- 

 herskende Flader er næsten 

 altid a{l00},è{010},c{00l}, 

 o {130}, w{llO}, d{0\2] 

 og #{02l}, hvilke Flader til- 

 ligemed r{lOl} og ^ {ill} 

 findes paa den Form, der er 

 afbildet i Figur 94. 



Fladerne er i Almindelighed 

 temmelig ujevne; kun nogle enkelte af Prismefladerne er 

 stribede. 



Spaltelighed mangler fuldstændig; Bruddet er ujevnt. Haard- 

 heden er 5V2 — 6, Vægtfylden 3.493. Farven er brunlig eller 

 gullig brun; uigennemsigtig undtagen i ganske tynde Snit. 



1 mikroskopiske Snit viser Erikiten sig helt igennem at 

 bestaa af en gul, stærkt lys- og dobbeltbrydende, grynet 

 Substans blandet med et farveløst, svagere lys- og dobbelt- 

 brydende Mineral, sandsynligvis Hydronefelit. Den gule Sub- 

 stans danner som et helt Netværk, hvorfra udskyder Udløbere 

 i alle Retninger; den bestaar af meget smaa Enkeltindi- 

 vider. 



Ved Glødning afgiver Erikiten Vand og bliver gullig hvid ; 

 for Blæserøret smelter den i tynde Splinter til en hvid Emalje; 

 den sønderdeles af Syrer uden Gelédannelse. 



