Steenstrupin. 52 1 



faas den før nævnte Formel for Mineralet, der imidlertid er 

 saa kompliceret, at det næppe vil være muligt at stille den 

 sammen til nogen enkelt Forbindelse. De omdannede Former 

 afviger, som det vil ses af Tabellen, temmelig meget fra 

 den friske. 



Steenstrupinen har en meget udbredt Forekomst i Pegmatit- 

 gangene i Sodalitsyeniten og i Gange eller Masser af kornet 

 Albit, der ledsager disse; i selve Bjergarten er den ikke 

 fundet. Den er næsten altid dannet tidligere end alle Gangens 

 Hovedmineraler, hvorfor den ogsaa i de fleste Tilfælde har 

 Krystalform; kun Ægirinen kan undertiden trænge ind i 

 Steenstrupinkrystallerne; af de sjeldne Mineraler, der led- 

 sager Steenstrupinen, kommer den navnlig ofte i Berøring 

 med Epistolit, der undertiden er den først dannede af de to 

 Mineraler. 



Steenstrupinen er allerede hjembragt af Rink, der antog 

 den for muligvis at være Volframit 1 ); det af Rink samlede 

 Stykke, der indeholder en Del vel udviklede Krystaller, er 

 imidlertid til den sidste Tid blevet liggende upaaagtet i 

 Universitetsmuseet. I 1876 indsamlede K. J. V. Steenstrdp en 

 større Mængde Materiale, som blev undersøgt af Lorenzen, 

 der efter Finderen gav det Navn Steenstrupin. I de senere 

 Aar er der gentagne Gange, navnlig af Flink og Steenstrcp, 

 blevet indsamlet meget store Mængder af Mineralet; Flink 

 var den første, der fandt Mineralet paa Nordsiden af Tunug- 

 dliarfik-Fjord (Type 2 og 3); Krystallerne fra Tu top - 

 Agdlerkofia regnedes af Flink for at tilhøre et nyt Mineral 

 «brune Romboedre»; dog antydes den Mulighed, at de er 

 uforvitret Steenstrupin. 



l ) Grønland, 2, S. Insp. Tillæg, Pag. 149. 



