522 Epistolit. 



147. Epistolit. 



Nb 2 5 . RO. 10 Na, 



В — Fe, Mn, Ca, Mg. 



\9Si0 2 . 4 7Y0 2 . b№ 2 5 . RO. \0Na 2 O. 21 H 2 0. iNaF. 



Eneste Lokalitet: 



Julianehaab Distrikt. 



Kangerdluarsuk-Omraadet (Flink 1897). 



Flink: Medd. om Grønl. 14, 1898, Pag. 247 og 257. 

 Bøggild: Medd. om Grønl. 24, 1901, Pag. 183. 



Krystalliserer monoklint; Akseforholdene, der paa Grund 

 af de daarlig udviklede Flader er i høj Grad approxima- 

 tive, er: 



a:b:c = 0.803 : 1 : 1.206 



ß = 74° 42'. 



Iagttagne Flader er c{00l}, ^{lio}, o{01l}, r{504}, s{Ï02} 

 med Vinklerne: 



m:c = (l 10) : (OOl) = 78° 0' r : c = (504) : (oOl) = 50° 30' 



o:c = (Oli): (00l) = 49°0'. 



Tvillinger kendes ikke. Krystallerne danner altid flade 

 Tavler efter c{00l}. 



Meget stærk Spaltelighed efter c{00l} og desuden efter 2 

 Retninger (muligvis af w{llO}), der paa c{00l} skærer hin- 

 anden under en Vinkel paa 102° 30'. Bruddet er ujevnt; 

 Mineralet overordentlig sprødt. Haardheden er 1 — IV2, Vægt- 

 fylden 2.885. Glansen er paa c {OOl} kraftig Perlemorglans, 

 paa andre Flader svag Glasglans. Farven er hvidlig eller 

 graalig, undertiden paa Grund af Urenheder brunlig. Kun 

 tynde Plader er gennemsigtige; i disse, der kun lader sig 

 frembringe efter c{00l}, ses to Systemer af mørke Linier 

 parallele med de to Tverspalteretninger. Ægirinnaale findes 

 ofte som Interpositioner, mest orienterede parallele med ur- 

 og ô-Akserne. 



Lysbrydningen er ret kraftig; Dobbeltbrydningen stærk, 

 negativ. Den optiske Akseplan er parallel med fr{010}; den 



