Natrolit. 531 



Lorenzen: Medd. om Grønl 7, 1893, Pag. 10. 



Ussing: Medd. om Grønl. 14, 1898, Pag. 121 og 137. 



Flink: Medd. om Grønl. 14, 1898, Pag. 240, 245, 248, 253, 258. 



Findes i meget stor Mængde i Sodalitsyeniten og navnlig i 

 Pegmatitgangene, dels krystalliseret i Hulrum, dels i tæt Form, 

 som «Spreustein». Krystallerne, hvis Størrelse varierer mellem 

 1 Mm. og 1 Dm., har meget forskellig Form og Udseende. 

 Kombinationen er den alminde- 

 lige: m{llO}, o {ill}, a{l00} ^-^^/_^Ъ^\^ 

 og èfOlOJ; undertiden er Kry- f^^-^^^A^^L^^^^-^^ 

 stallerne langstrakt prismatiske, ^ ^~\^^^ 

 undertiden omtrent isodiame- " Ci ^-^' 



. . , , ..-, \ л a Fig- 98. Natrolit; Kangerdluarsuk. 



tnske og undertiden, hvad der 



ellers aldrig er Tilfældet hos Natrolit, fladtrykte (se Figur 98). 



Fladerne a{l00} og b {Oio} er paa nogle af de større 

 Krystaller omtrent lige saa store som m{llo}; i Reglen er 

 de ganske smalle, og paa de fladtrykte Krystaller mangler de 

 helt. Mange af de mindre Krystaller er ganske klare og 

 gennemsigtige med meget veludviklede, blanke Flader; de 

 større Krystaller er derimod hvidlige, graalige, grønlige eller 

 blaalige , halvgennemsigtige , med ujevne , ofte ganske af- 

 rundede Flader. De af Flink (Pag. 248) omtalte ejendommelige 

 Krystaller fra Tupersiatsiap, der ser ud som smaa Skapolit- 

 krystaller, har jeg ikke kunnet finde i Universitetsmuseet. 



Natrolitpseudomorfoserne er navnlig undersøgte af Lorenzen 

 og Ussing; der findes baade Pseudomorfoser efter Nefelin og 

 Sodalit; det første Tilfælde er sjeldent; Nefelinpseudomorfoser, 

 der overvejende bestaar af Natrolit, er kun iagttagne i et 

 enkelt Haandstykke. Natroliten danner et ret grovkornet, 

 klart og farveløst Aggregat; undertiden er Midten af Pseudo- 

 morfosen udfyldt af en mellignende Masse, hvori Natrolit- 

 krystaller rager ind. 



Pseudomorfoserne efter Sodalit, den saakaldte «Spreustein», 

 er overordentlig almindelige og over store Strækninger giver 



34* 



i 



