Analcim. 545 



2. De uregelmæssig formede Individer, der ligeledes findes 

 i Spalter og Hulrum i Sodalitsyeniten, har en meget betydelig 

 Størrelse (indtil 1 Dm. eller mere) og en særdeles udpræget 

 Spaltelighed efter Terningfladerne. De er meget rene med 

 Undtagelse af enkelte indvoksede Ægirinkrystaller. Farven 

 er hvid eller grønlig. De optiske Egenskaber er undersøgte 

 af Descloizeadx ; paa Snit efter den tilsyneladende stærkeste 

 Spalteretning viser der sig to vinkelrette Systemer af Striber 

 parallele med de to andre Spalteretninger. Den optiske Akse- 

 vinkel (2 E) er fundet til 70°; undertiden aftager Aksevinkelen 

 stærkt ved Opvarmning indtil den er ved 75°, hvorefter 

 den vokser i den mod den forrige vinkelrette Retning. Des- 

 cloizeaux benævner Mineralet Eudnophit, der er en særlig 

 stærkt dobbeltbrydende Form af Analcim. Analyse paa 

 Analcimspaltestykker er foretaget af Lorenzen: 



Si0 2 54.80 



Al 2 3 23.61 



Na 2 14.52 



H 2 O 8.25 



101.18 



3. Analcimpseudomorfoserne har meget stor Udbredelse; 

 i Følge Ussing er de fremkomne ved Omdannelse af følgende 

 Mineraler: 



a. Feldspat. I Nefelinsyeniter er ofte baade Albit og 

 Mikroklin helt eller delvis omdannede til Analcim; Albiten er 

 det af de to Mineraler, der lettest omdannes. Omdannelsen 

 begynder dels fra Randen af Feldspatindividerne, dels tillige 

 fra Sprækker i Midten. Den færdigdannede Analcim er hvid- 

 lig, halvgennemsigtig, eller hvid, uigennemsigtig; undertiden 

 er den finkornet, undertiden er Individerne større, saa at 

 endogsaa et eller flere oprindelige Feldspatindivider kan være 

 omdannede til et eneste Analcimindivid. Analcimen er tydelig, 

 men uregelmæssig, dobbeltbrydende. 



xxxii. 35 



