584 Levynit. — Laumontit. 



Ivigsarkut (Porsild 1902). 



Krystalliseret (indtil 7 Mm.) i smaa Hulrum i Basalt, i et 

 enkelt Tilfælde sammen med Vollastonit; i andre Hulrum 

 fandtes Chabasit. Krystallerne dækkede med det silkeglin- 

 sende Lag, der omtaltes under Kuvnersuak. 



Øst-Grenland. # 



Huile к , Drivis nær (Eberlin 1884). 

 Bøggild: Medd. om Grønl. 28, Pag. 128. 



Krystalliseret (2 — 3 Mm.) i Hulrum i Basalt; de sædvanlige 

 Flader findes med Tvillinger efter c{000l}, men ikke Gennem- 

 voksningstvillinger. Fladerne er vel udviklede; BasisfJaderne 

 overtrukne med det tidligere omtalte, traadede Lag. 



Hen ry -Glacier (O. Nordenskjold 1900). 

 Som foregaaende, Pag. 125. 



Ï løse Blokke i Midtmorænen sammen med Thomsonit; i 

 nærliggende Hulrum fandtes ogsaa Chabasit og Desmin. 

 Størrelsen 1 — 2 Mm. Formen nærmest den sædvanlige; men 

 Romboederfladerne er her usædvanlig udpræget erstattede af 

 Skalenoederfladerne ?; {2. 10. 12 .7} og m{10.2."T2.11}. 



Gaasefjord (Bay 1891—92). 



Smaa Krystaller (1 — 3 Mm.) i Hulheder i graa Dolerit r 

 delvis sammen med Desmin eller Chabasit. Formen den 

 sædvanlige. Krystallerne gennemsigtige og farveløse; enkelte 

 af dem i Besiddelse af det tidligere omtalte traadede, silke- 

 glinsende Lag paa Basis. 



161. Laumontit. Я 4 Ca Al 2 Si i О л i -f 2 Я, O. 



Krystalformen monoklin ; de almindeligste Flader er Vertikalprismet m, 

 der er omtrent retvinklet, og Basis c; mindre fremtrædende er 1ste Ende- 

 flade a og en Tverflade e. 



Undertiden findes Tvillinger efter a. Mineralet findes oftest i krystal- 

 liseret Tilstand, men danner ogsaa undertiden straalede Aggregater. 



Fuldkommen Spaltelighed efter m og 2den Endeflade, svag efter a og 

 e; ujevnt Brud. Haardheden er З'/з— 4, Vægtfylden 2.3—2.4. Glansen er 



