Laumonlit. 585 



Glasglans og paa Spalteflader svag Perlemorglans; Farven hvid, undertiden 

 med gullig eller rødlig Tone 1 frisk Tilstand er Mineralet ret gennem- 

 sigtigt; men ved Udsættelse for Luften bliver det uigennemsigtigt og over- 

 ordentlig sprødt, saa at Krystallerne med Lethed falder fra hinanden. 



Ved Ophedning for Blæserøret svulmer Mineralet op og smelter let til 

 en hvid Emalje; det sønderdeles af Saltsyre under Gelédannelse. 



Forekommer i Reglen i Hulrum i Basalt og andre Eruptivbjergarter. 



Laumontiten kendes i Grønland kun fra nogle ganske faa 

 Lokaliteter og er saaledes en af de sjeldneste Zeoliter. Overalt 

 er den i høj Grad forvitret og sprød-f^Den omtales første Gang 

 af Giesecke i 1816. 



Umaiiak Distrikt. 



Sermersok (Giesecke). 



Krystalliseret paa Væggen af Hulrum; paa Laumontiten 

 findes igen meget store Kalkspatkrystaller. Yderst sprød, saa 

 at kun ganske faa Krystaller har bevaret Formen; Størrelsen 

 er 2—8 Mm. Kombination: w{llo} og e{20l}. Farven hvid. 



Ritenbenk Distrikt. 



Serfarsuit (Giesecke 1811). 

 Giesecke : Rejse, Pag. 346. 



Angives at findes i smaa Aarer, der gennemtrænger Tuf. 

 Paa Universitetsmuseet findes et enkelt Stykke med Krystaller 

 (indtil 1 Ctm.). Formen som foregaaende med temmelig 

 uregelmæssige og buede Flader; Sammenhængen noget stær- 

 kere end ved den foregaaende Lokalitet. Farven hvidlig. 



Godhavn Distrikt. 



Nangisat (Giesecke 1813). 



Krystalliseret (c. 5 Mm.) uden Ledsagelse af andre Mine- 

 raler med Undtagelse af nogle ganske smaa (Va — 1 Mm.) 

 utydelig formede Kalkspatkrystaller. Laumontitens Flader er 

 de sædvanlige, men kun synlige i enkelte Tilfælde, da de 

 fleste Krystaller er stærkt hensmulrede; Farven rødlig hvid. 



