88 Boh. Klika 



jména jsem se nemohl dopátrati ; lukám kolem něho rozloženým ří- 

 kají „Chlumečiny". Za Mlékosrby spojuje se s Cidlinou Bystřice, 

 která částí toku svého tvoří jižní a východní hranici prozkoumané 

 krajiny. Na pravé straně přibírá Cidlina více nepatrných potůčků; 

 jeden z nich, vznikající u Kozojed a pod Vysočany do Cidliny se 

 vlévající, zavlažuje úzký pruh lučin, po obou stranách jeho rozložených 

 a bez přerušení až ke Kozojedům se táhnoucích. Větší poněkud rybník 

 — pomineme-li malé rybníčky vesnické v Budíne, Starém Bydžově 

 Skřeněři, Chroustově a jinde — máme v krajině dříve rybníky tak 

 bohaté pouze jediný, jest to „Ěíha" mezi lesem Bořkem a vsí Sko- 

 chovicemi, známý několika raritami botanickými; jak se zdá, jest 

 však i tento rybník již na dobro vypuštěn. Velké rybníky dymokurské 

 leží již mimo popsané území. 



Lesů, až na zcela nepatrné výjimky listnatých, jest ve kra- 

 jině dosti. Nejrozsáhlejší jsou souvislé téměř lesy od Mlékosrb až 

 k Nechanicím se táhnoucí. Jenom v západní polovině krajiny jest 

 velký prostor mezi N. Bydžovem, Skřeněři, Zlunicemi, Smidary a Skři- 

 vany úplně bezlesý, a následkem toho také na měkkýše chudší nežli 

 krajina na druhém břehu Cidliny. Lučin jest přirozeně nejvíce kolem 

 Cidliny. 



To jest asi celkový ráz krajiny; patrno z řečeného, že budou 

 u nás úplně scházeti všecky ty druhy měkkýšů, jež jsou omezeny vý- 

 hradně na krajiny hornaté. Co nejnápadnějšího jest, že nenalezl jsem 

 v celé krajině ani jediné Clausilie. Teprve na západních hranicích, 

 u Kozojed, žijí dva druhy. Druhů vodních hostí krajina naše počet 

 velmi slušný, rovněž jako druhů suchozemských rovinných, jejichž 

 nejvydatnějším nalezištěm jest okolí kozojedské, zvláště „Valy", kdežto 

 vodních žije největší počet v Cidlině samé i v její tůních. 



Velice vítanou pomůckou pro sběratele jsou jarní povodně. Hned 

 počátkem zimy nebo zcela jistě z jara rozvodní se Cidlina i většina 

 přítoků a vystoupivše z břehů, promění střední část krajiny ve dlouho- 

 táhlé jezero, na jehož okrajích zanechává voda, opadávajíc, hojně 

 nánosu ze trávy, listí a pod. sestávajícího. Právě tyto nánosy posky- 

 tují sběrateli kořist nejvydatnější, obsahujíce úžasné množství pražných 

 skořápek hlemýždích. Jak samo sebou se rozumí, převládají v náno- 

 sech těch rody vodní (Paludina, Bythinia, Piano rbis, Limnaeus atd.), 

 ale i suchozemských druhů, jež žijí na lukách ve trávě nebo na mezích 

 pod mechem, nalezneme dosti a dosti; jsou to zejména hlemýždi 

 menší, jako Succinea, Cionella, Pupilla, Vertigo atd. — U některých 



