106 F. Vejdovský 



přechodů podati považuji za bezúčelné, jinak také v mladšícli stádiích 

 nelze se ani správně vyznati v osách, v nichž zárodky se vyvíjí. Při- 

 pomínám, že jsem viděl většinu stádií Kleinenbergem popsaných, 

 mimo to pak celou řadu jiných dvojčat, kteréž nijak neodpovídají vý- 

 voji řečeným autorem jakožto typický označenému. Uvedu tudíž jen vý- 

 značné tvary dvojčat, u nichž směr srůstu beze všech nesnází lze 

 poznati a počnu nejdospělejšími, na nichž lze nejlépe posouditi, zdali 

 možno, aby se vyvíjely dle plánu Kleinenbergem vykládaného. 



1. Dvojče, jehož individua srostla po celé délce 

 břišními stranami těla. Nalézalo se v kokonu jediné, délky 

 8 mm., na zad valně zúžené, barvy bělavé. Segmenty až téměř na 

 zad dokonale vyvinuté. Na přídě byly obě praestomia (laloky čelní) 

 dobře a normálně vyvinuté, označujíce tak osy hřbetních stran obou 

 jedinců. Dvojče toto bylo úplně neprůsvitné, na nejvýše že bylo 

 možno rozeznati průběh nerovné soustavy. Na ztvrdlém v chromové 

 kyselině praeparatu bylo lze dobře rozeznati čáru postranní, sestávající 

 z temnější řady buněk, jež v zaškrceninách na každém segmentu se 

 táhla. Pod touto Čárou na právo a na levo, tedy v bocích dvojčete 

 táhla se individuální nervová pásma. Otázka o organisaci tohoto vy- 

 soce zajímavého dvojčete zavdala mně podnět, zkoušeti je methodou 

 řezovou. I podávám řadu průřezů jednotlivými končinami těla, jež 

 znázorňují vzájemnou polohu orgánů. 



Průřezy laloky čelními neposkytují nic zajímavého a od nor- 

 málních poměrů odchylného. 



Další řez ukazuje, že jest jediný otvor úst, ukazující však 

 zřejmou dvojitost. Eovněž tak párovité jest ztluštění jícnové, odpo- 

 vídající hřbetní straně (obr. 1. ph), Svalovina pharyngová jest pokračo- 

 váním svalů praestomiálních (m m'). Na našem průřezu jest dvojitost 

 dutiny tělesné — jinak prostouplé hojnými svaly a nezrůzněnými 

 elementy mesoblastovými — znázorněna úzkou podélnou skulinou (w) 

 a hypodermálními velikými buňkami (s, s'). Na řezu znázorněna 

 pouze v jedné polovině céva hřbetní (u). K vůli pohodlí budeme ro- 

 zeznávati dále na řezech polovinu svrchní a spodní a dále pravou 

 a levou. 



Řez prvým segmentem štětinovým (obr. 2.) veden poněkud šikmo, 

 takže štětiny a břišní ganglion jedné poloviny dvojčete přešly do řezu 

 následujícího (obr. 3.) Oba řezy tyto jsou vysoce zajímavé. 



Hypodermis jest, jako na všech řezech, na celé periferii stejně 

 vysoká; veliké buňky bokové (s, s') vystupují zřetelně nad povrch 

 hypodermis. Štětiny jedné poloviny (&) jsou ve 4 párech (na obr. 2. 



