108 F. Vejdovský 



dvojitě založené. Epithel požerákový jest odchylný od předešlého řezu, 

 skládaje se z největší části z velikých kubických buněk a jen v střední 

 části svrchní poloviny vidná ještě skupina dlouhých klínovitých buněk, 

 jako v řezu předešlém. Epithel tento znázorňuje přechod do epithelu 

 střevního žaludku, jenž přítomen již na všech následujících řezech. 



Řezy dále na zad vedené, protínají již střevní žaludek (obr. 6.) 

 i jest zřejmo z posouzení symetrie tohoto posledního, že i on vznikl 

 ze dvou polovin úplně srostlých; sestavení žlaznatých buněk epithe- 

 liáluích svědčí pro tento výklad. Každá polovina odpovídá opět sy- 

 metrické poloze protnutých ganglií břišních, jež se v poloze neliší od 

 řezů předcházejících. 



O modifikacích cévní soustavy, jež se na některých průřezech 

 jeví, netřeba se šířiti; zvláště ne o faktu, že céva hřbetní od středu 

 těla na zad pokračujíc, jeví se ve dvou polovinách založená, právě 

 tak jako na odpovídajících jednotlivých embryí podobného stáří, jako 

 jest dotyčné dvojče. 



Dvojče právě popsané jest zajisté jedno z nejzajímavějších v ohlede 

 teratologickém. Jedinci srostli břišními stranami úplně, avšak prvotní 

 organisace jest ve všech orgánech zachována. Individuum pravé a 

 levé má jediný zažívací orgán, jenž však i co do pharyngu i co do 

 oesophagu a střeva jeví prvotnou párovitost. Též cévní a exkreční 

 soustava vyznačena zde svojí dvojitostí. Nejdůležitější ovšem jest ner- 

 vová soustava. Mozky jsou normálně vyvinuté na hřbetní straně pra- 

 vého a levého individua. Avšak ganglie, jež by při normálním vývoji 

 na břišní straně byly založené, leží v našem dvojčeti v bocích. I jest 

 zjevno, že každé ganglion povstalo z poloviny základu jednoho a z po- 

 loviny druhého individua. Shodnost pravé a levé poloviny dvojčete 

 ukazuje na souhlasný a pravidelný vývoj obou prvotných individuí; 

 i jest zjevno, že každé z nich mělo své promesoblasty, z nichž se 

 pravá a levá polovina dvojčete současně a pravidelně vyvíjela. 



Poloha nervové soustavy v našem dvojčeti mluví vůbec proti 

 theorii o dělení kteréhokoli i prvého stádia vývoje larvového v indi- 

 vidua dvě. V celé organisaci jeví se krok za krokem srůst dvou 

 prvotných souhlasně se vyvíjících individuí. 



Nejmladší stádium dvojčete právě popsaného, které jsem ve dvou 

 případech měl příležitost pozorovati, znázorněno na obr. 8. Jsou to 

 embrya či spíše larvy břišními stranami hypoblastu srostlé, jehož pá- 

 rovitost však ještě na zadní části jest zřetelná. Vysoký epiblast po- 

 krývá epithelialně každé z embryí; v každé polovině pak viděti na 

 předním pólu po jedné veliké exkreční buňce, obsahující velikou, jasnou 



