112 F. Vejdovský 



kteréž možno prý vykládati jakožto pupen prvého. Buňky, z nichž 

 se takové druhé embryo skládá, jsou dle Klein enberga jen zbytek 

 blastomerů, pocházejících přímo z rýhování, kteréž však během tvo- 

 ření prvého embrya zůstaly netknuté a teprve později vešly v činnost. 

 Zníť vysvětlení Kleinenbergovo doslovně takto (1. c. p. 218): 



„In the cases described last, in which a well-developed embryo 

 produces the rudiment of the other, the second should be considered 

 to be a bud, but such a čase is abnormal, regularly, the second em- 

 bryo, although formed a little later, and in connection with the other, 

 does not develop from the embryoplastic materiál employed in the 

 formation of the first, but from a portion of the blastomeres derived 

 directly fi'om the segmentation, which remains intact until it becomes 

 an independent formative centre." 



Hledaje příčinu schopnosti vajíček u L. trapezoides, produko- 

 vati dvojčata, má Kleinenberg za to, — řídě se ovšem tehdejším 

 stavem našich vědomostí o oplození (r. 1879), — že vniknou-li 2 

 spermatozoa do vajíčka, mohou vzbuditi větší činnost životní „regu- 

 lated by means of speciál dispositions", následkem čehož produkuje 

 vajíčko ne jediné, nýbrž 2 embrya. 



Za dnešních vědomostí o oplození vajíčka nelze ovšem spůsob 

 takového vysvětlení tvoření se dvojčat udržeti. Ukázal jsem aspoň, 

 že by byly nutné ve vajíčku dva pronucley ženské a 2 pronucley 

 mužské, aby vajíčko mělo pak dvě jádra rýhovací. Takové případy 

 ovšem těžko lze nalézti, leda že by se potvrdila dříve mnou vyslo- 

 vená domněnka, že by také dva pronucley mužské, spojivše se, mohly 

 oploditi druhé jádro rýhovací. Bez pokusů, zvláště v tomto směru 

 zavedených, nelze o otázce této diskutovati. 



Jinak ale mohu aspoň v jednom případě ukázati, že vajíčko 

 produkující dvojče, obsahuje jediné jádro rýhovací. 



Poznav totiž dešťovku Allolobophora trapezoides, že 

 veliké její exempláry produkují ve větším množství případů dvoj- 

 čata, snažil jsem se dosíci kokonů přímo, anebo nedlouho po polo- 

 žení. K účeli tomu pěstil jsem veliké šedé, patrně víceleté, exem- 

 pláře v malých terrariích. Bohužel však exempláře tyto kladou v za- 

 jetí jen zřídka kokony a mně podařilo se nabýti jen několik málo 

 těchto posledních, z nichž některé ještě pozdě otevřené, jevily již 

 pokročilá stádia vývoje a rýhující se vajíčka, v nichž již byly zřejmé 

 odchylky, vedoucí ku tvoření se dvojčat. V jednom případě shledal 

 jsem stádium podobné onomu, jež Kleinenberg kreslí ve fig. 1., 

 totiž 3 velké blastomery, jež měly ráz normálních vajíček, mezi nima 



