234 AI. Mrázek 



barvivům. Pro rychlé zbarvení hodící se výborně jmenovitě k oka- 

 mžitému zkoumání jich možno použiti s prospěchem zeleně methylové 

 dle známého předpisu. 



Nejzevněji na periferii těla vystupuje slabá nejvýše as 0*005 mm 

 silná vrstva velice jemná a hyalinní, jež na živých cysticerkoidech 

 mnohdy, zvláště při slabších zvětšeních nesnadno se dá s bezpečností 

 konstatovati, neb optický dojem, jejž působí, rovná se velice dojmu, 

 který vůbec vzniká lomem paprsků světelných na periferii těla kulo- 

 vitého. Vrstva tato jest jen slabě barvitelná, povahy jako rosolovité 

 a obaluje celé tělo, ponechávajíc pouze na zadním pólu volný prostor, 

 jímž ocasní přívěsek z těla ven vystupuje. Jako zvláštnost histoche- 

 mickou vrstvy této vytknouti dlužno, že po užití alkoholu naprosto 

 mizí. Hamann považuje tuto hyalinní vrstvu za nej zevnější vrstvu 

 kutikularní, což nezdá se mi býti případným, spíše jest to pouhá vy- 

 loučenina snad rosolovité povahy, mající ochranný úČel. Teprve pod 

 touto vrstvou nalézáme vlastní kutikulu (obr. 4. b. cu), jež jest na 

 zevnějšek velice ostře konturována. Vrstva tato jeví na periferii své 

 radiální čárkování, jež způsobují velice četné kanálky pórové. Póry 

 tyto jsou nad míru husté, a ježto pak jsou od sebe pravidelně vzdá- 

 leny, tvoří na povrchu kutikuly pravidelné řady rovnoběžné ve směru 

 aequatorialníra i raeridionalním. Tím snadno může vzniknouti, zvláště 

 při slabších zvětšeních omyl, že jsou to vlákna okružní svalová, jak 

 se domýšlel i v. Linstoiv^): „Der Cysticercus hat eine doppelte Hiill- 

 membran, von denen die áussere homogen die innere fein punktirt 

 ist; die Piinktchen entsprechen warscheinlich den optischen Durch- 

 schnitten von Muskelfasern, die man auf der Fláche als parallele 

 Querstreifung sieht". Výkres, jejž Linstoio podává (Tab. XXI. fig. I.) 

 ukazuje však místo onoho jemného tečkování velice hrubá a poměrně 

 řídká zrnka. Pod touto vrstvou kutikularní stává se již poměr a sled 

 jednotlivých dalších vrstev nezřetelným, což způsobeno jest zejména 

 tenkou poměrně stěnou celé cysty. Stěna cysty chová v sobě porůznu 

 roztroušená nepříliš četná tělíska vápnitá (obr. 4. 6. v) různých ne- 

 pravidelných tvarů, často dvojitě konturovaná, jichž velikost činí 

 0005 — 0-009 mm. Ve značnější míře nakupena jsou tělíska tato jme- 

 novitě na předním pólu po obou stranách vchlípení, kdež jest též 

 stěna cysty daleko mohutnější než na ostatních místech. Avšak musím 

 na tomto místě s určitostí a důrazně vytknouti, že tato vápnitá tě- 

 líska vyskytovala se pouze v této zevní cystč, jak o tom všechna 



') Na cit. m. pag. 536, 



