o cysticerkoidcch uašich korýšů sladkovodních. 237 



ty jsou zcela jiné, jak později uvidíme. Krátký onen vkíknitý odstavec 

 spojovací souvisí zřejmě se středem rozšířené přední části ocasu se 

 táhnoucím svazem vUíknitým, jenž již za živa, zvhlště pak ale na gly- 

 cerinových praeparatech vystupuje zřetelně. Svaz tento tvoří velice 

 mírnou spirálu i jest zajisté úkolem jeho dodávati přívěsku ocasnímu, 

 respective přední jeho rozšířené části větší pevnosti a tím spolu i re- 

 gulovati uložení těla cysticerkoidu v těle Cyclopově, když by snad 

 peristaltickým pohybem roury zažívací neb silným smrštěním svalů 

 byl z nejvýhodnější své polohy vyšinut. Alespoň naskytla se mi mnoho- 

 kráte příležitost, že mohl jsem pozorovati tehdy, když ku př. posu- 

 nutím sklíčka krycího přišlo náhodou tělo cysticerkoidu do takové 

 polohy, že podélná osa jeho tvořila s podélnou osou předního roz- 

 šířeného odstavce ocasního úhel poněkud jen značnější, že stejno- 

 měrným povlovným pohybem vrátilo se tělo v dřívější svou rovnovážnou 

 polohu, při čemž pozorovati lze bylo jen ohýbání oné vláknité části, 

 jež do těla vniká. Snad následkem přítomnosti tohoto svazu, snad 

 i následkem svého spiralního stočení, vyznačuje se přední část ocasní 

 mnohem větší konsistencí než část další. Jet vůbec totiž tento pří- 

 věsek ocasní velice tažný a dá se z těla Cyclopova velice těžko vy- 

 preparovati neporušený v prvotní své podobě, nýbrž obyčejně se při 

 tom vytáhne v úzké vlákenko 2 až 3 centimetry dlouhé. Ve většině 

 případů však zůstal odstavec přední při tom netknut aneb i když byl 

 trochu povytažen, ihned jakmile napjetí nastalo, spiralně v předešlý 

 svůj tvar se stáhl, což nelze o ostatní části ocasu říci. 



Co se histologickě struktury ocasního přívěsku týče, jeví se po- 

 zorován jsa ještě ve stavu úplně čerstvém, totiž ještě v neporušeném 

 těle svého hostitele aneb ihned po vyniknutí svém do vody, složeným 

 býti z hyalinní celkem hmoty obalné a vnitřního drobnozrného obsahu 

 s porůznu roztroušenými většími zrnky. Na povrchu celého přívěsku 

 pak jeví se jakési dosti hustě za sebou následující, ale velmi nepa- 

 trně mnohdy znatelné mělké rýhy neb zaškrceniny, jež však, když 

 ocas již nějaký čas ve vodě ležel, úplně vymizí. Použitím různých 

 reagentií a barviv rozdíl označený mezi hmotou obalní a vnitřním 

 obsahem vynikne velmi zřetelně a ve střední hmotě objeví se velice 

 četná dobře se barvící jádra velikosti 0-0025 mm (obr. 10. tab. V.). Jest 

 to zajisté parenchym, jakým bývají vyplněné nedospělé články ta- 

 semnic. 



Dle analogie s jinými podobnými cysticerkoidy nese tento pří- 

 věsek ocasní prvotní háčky embryonální. Avšak ježto jest velice ne- 

 snadno vypreparovati celý přívěsek neporušený z těla Cyclopova, 



