240 AI. Mrázek 



V různém tlaku a napjetí velmi mocné kiitikuly. Následkem tohoto 

 značného svraštění povrchu jest i obrys ovšem modifikován a jest 

 více hranatý a vlnitý. Tělo opět není sice dokonale kulovité, jak 

 při pohledu se strany seznáváme, avšak sploštění jeho není již ni- 

 kterak příliš značné, nýbrž obrys těla tvoří ellipsu dosti vysokou, 

 na předním pólu poněkud obloukovitě seříznutou (srovn. obr. 12. 

 tab. V.). Menší sploštění toto nalézá svého přirozeného vysvětlení, 

 uvážíme-li rozměry těla Cypridek, jež jsou poměrně mnohem objem- 

 nější než tomu bylo u Cyclopů, i nejeví se zde tudíž potřeba tak 

 značného sploštění jako u cysticerkoidu předešlého. 



Následkem menšího sploštění těla dá se již z předu očekávati, 

 že musely nastati i změny ve tvaru přední vchlípené části, u poro- 

 vnání s cysticerkoidem od Taenia fasciata, a skutečně jest tomu 

 tak. Jest zde sice ještě patrně vchlípenina tvořena dvěma mohutnými 

 pysliy, ale na obou sploštěných stranách vystupuje již zvláštní kuti- 

 kularní val, jenž s každé strany spojuje oba pysky (srovn. obr. 11.), 

 čemuž dokonce tak nebylo u prvého cysticerkoidu, takže zde jest 

 vcblípení vlastně téměř již kruhovitě nálevkovité. 



Vrstvy, z nichž složena jest cysta obalná, jsou zajisté totožné 

 jako u cysticerkoidu předešlého, avšak s tím důležitým pro nás roz- 

 dílem, že stěna cysty a tudíž i jednotlivé vrstvy její jsou zde mnohem 

 mohutnější, než cysticerkoidu od Taenia fasciata, čímž stává se, 

 že lze daleko lépe jednotlivé vrstvy její a struktum jejich poznati, 

 než to možno bylo v případě předešlém. Mimo to ale vyznačuje se 

 forma tato ještě značnější průsvitností a hodí se tím velice dobře 

 k studiu mikroskopickému, neb umožněno jest tím i sledování ta- 

 kových zjevů organisace vniterné, jež jako na př. soustava exkreční, 

 u formy předešlé zcela pro nepřízeň pletiv unikaly pozorování. 



Nejzevnější hyalinní (obr. 11. h) vrstva jest zde sice poněkud 

 již slaběji vyvinuta, ale přece jest zcela zřetelná. Vrstva kutikularní 

 (cw), jež nyní ihned následuje, jest neobyčejně mohutně vyvinuta 

 a rovněž prostoupena četnými kanálky pórovými, jež jeví se jako 

 husté radiální čárkování. Avšak zde možno pozorovati, jak vrstva 

 tato zcela beze jakéhokoliv ostrého ohraničení přechází v dosti širokou 

 rovněž hyalinní vrstvu, Tlouštka obou těchto zmíněných vrstev jest 

 asi 0'015 — 0*018 mm. Zjev tento popisuje i kreslí zcela správně rovněž 

 Hamaun^): „Diese Streifung, in fig. 2 mit 6 bezeichnet, tritt also nur 

 periplier auf ; unterhalb derselbeu ist die Schicht hell und zoigt keine 



') Na uv. lu. str. 5. 



