o cjsticerkoidech našich korýšů sladkovodních. 241 



Veránderimgen. " Dále praví ale Hamann: „Weiter in der Figur mit 

 d bezeichnet, liegt eine fasrige Schicht, die wohl als subcuticulare 

 Muskelschicht gedeutet werden muss," ... To však jest asi ovšem 

 omyl, jenž zaviněn byl nejspíše nepříznivostí materiálu. Já u tohoto 

 svého cysticerkoidu vidím za onou jasnou subkutikularní vrstvou ve- 

 lice dobře vyvinutou nejprve vrstvu, již za hypodermalní, za matrix 

 kutikuly chci považovati. Vrstva tato označena jest četnými velmi 

 zřetelnými vřeténkovitými jádry. K dokázání této vrstvy nejlépe se 

 hodí zeleň methylová (dle známého předpisu s l°/o kysel, octové), 

 již jsem již z předu byl uvedl jako výborný prostředek k rychlému 

 zbarvení a spolu i fixování cysticerkoidu, neb proti jiným barvivům 

 jeví velikou sílu penetrační. Zde podotknouti chci již též, že touto 

 reagencí podařilo se mi fixovati a znázorniti apparát exkreční zcela 

 jako za živa, beze vší změny. Použijeme-li tedy tohoto zbarvení 

 a zkoumáme cysticerkoid v glycerinu, vidíme vrstvu tuto velice přesně, 

 jádra jsou zřetelně zbarvena a ostře vynikají. Uložena jsou po celém 

 obvodu v řadách těsně k sobě stlačených a s periferií rovnoběžných 

 (hp). Počtu řad těchto ubývá k přednímu pólu, největší tlouštky pak 

 dosahuje vrstva tato na zadním pólu na těch místech, kde souvisí 

 přívěskem ocasním. Podle tohoto pozorování umožněn bude asi i vý- 

 klad jasné vrstvy subkutikularní. Jest to asi nejspodnější a spolu 

 i nejmladší dosud nediíferencovaná a kanálky neprostoupená vrstva 

 kutikuly. Teprve pod touto hypodermalní vrstvou vidíme dále zře- 

 telnou vláknitou vrstvu svalovou {sv\ za níž pak následuje dále do 

 vnitra mocná parenchymová jemně zrnitá vrstva (p). Poměry tuto 

 nyní vylíčené jsou velice důležitý pro morfologický výklad vrstev 

 u třetího níže líčeného cysticerkoidu, kdež nacházíme další zajímavé 

 modifikace. 



Co týče se skolexu samotného, musím zde opět připomenouti, 

 že veskrze spokojiti jsem se musel s oním stadiem, kde skolex již 

 úplně vyvinutý celou dutinu vnitřní vyplňoval. Ježto jest zde stěna 

 cysty mohutnější, jest pochopitelné, že vlastní skolex jest poměrně 

 dosti malý. Háčky na rostellu sestaveny jsou v široký věneček v počtu 

 22—31. Nejčetněji však obnášel počet jejich 23—27. Háčky ty jsou 

 tvaru velice úhledného. Vlastní zub háčku jest silně zahnut, přední 

 výběžek kořenový pak jest mohutně vyvinut a značněji rozšířen v ose 

 na podélnou rovinu celého háčku kolmé (obr. 13.). Eovněž i zadní 

 výběžek kořenový jest v téže ose rozšířen, ale výběžek tento jest 

 velice jemný a plochý, pouze s poněkud silněji stlustlým krajem, jenž 

 při pohledu z profilu jedině jest viditelný. V profilu jeví se háčky 



Tř. matbematicko-přírodovědecká. lo 



