242 ■^^' Mrázek 



podoby, jaká je vyobrazena na obr. 13 a. Následkem rozšíření vý- 

 běžků kořenových obdržíme při pohledu z předu velice zvláštní po- 

 dobu (srovn. obr. 13. c). Velikost háčků: 0*015 mm. Tělísek vápnitých 

 ve skolexu nikdy jsem nenalezl. Ve skolexu jest již velmi pěkně 

 vyvinut apparat exkreční (obr. 11 esc), jenž velmi dobře se dá sle- 

 dovati a jeví se ovšem způsobem vůbec pro cestody již odjinud 

 známým a platným. Tak, jak jej možno na skolexu v cystě pozo- 

 rovati, vidíme především obvodní kruh, při normální poloze objímající 

 věneček háčků, ač kdyžby se skolex a jmenovitě i rostellum vychlí- 

 pily, změnil by se ovšem podstatně tento vzájemný poměr, avšak to 

 může zde býti pro nás věcí vedlejší. Do tohoto kruhu obvodního 

 vstupují čtyry hlavní podélné větve, jež od zadu přicházejí. Bezpochyby 

 souvisí větve tyto s exkrečními kanály ve stěně cysty uloženými, ač to 

 nebylo lze přímo zjistiti. Pouze znáti bylo, že větve ty se na zad 

 ven ohýbají, ale za ohybem tímto nebylo možno dále jich sledovati. 

 V té poloze, v jaké obyčejně cysticerkoid pozorujeme, se vždy dvě 

 a dvě větve s každé strany kryjí, takže jednu vidíme při vysokém, 

 druhou při nízkém postavení tubu. Z větví těchto, jakož i z před- 

 ního kruhu obvodního vycházejí opět sekundární větve postranní, jež 

 se opět dále dělí, avšak pro stálé stahování se skolexu, při čemž 

 mnohdy i nejsilnější větve na delší čas úplně zmizely, nebylo možno 

 sledovati exkreční kanálky tyto dále až do vytvoření oné husté sítě 

 nejjemnějších kapillár, jak to odjinud známo. 



Ono místo na zadním pólu, kdež vniká ocasní přívěsek do 

 nitra těla, upraveno jest zcela jinak než u cysticerkoidu od T a e n i a 

 fasciata a má zcela týž tvar jako u Hamannem pozorovaných cysti- 

 cerkoidův od Taenia sinuosa a T. tenuirostris. Vrstva kuti- 

 kularní totiž skloněna jest na místě tomto do nitra, činíc takto dosti 

 hlubokou nálevku, jíž ocasní přívěsek svým ponenáhlu súženým koncem 

 do nitra vniká. 



Co se týče přívěsku ocasního (obr. 11.) samotného, nedosahuje 

 tento nijak již oné ohromné délky jako u cysticerkoidu od Taenia 

 fasciata, jsa obyčejně jen 3 — 5krát delší průměru těla. Jest však 

 za to též mnohem silnější, maje v průměru kol 0*04 mm. V prvé 

 třetině své délky jest opětně poněkud rozšířen. Vrstva obalná a vnitřní 

 nedá se již na něm nijak zřetelně rozeznati, za to jest ale velmi 

 charakteristickým zjevem jeho zvláštní bublinatý neb lépe jako hou- 

 bovitý ráz, zcela jako jej uvádí Hamann pro cysticerkoid od Taenia 

 tenuirostris. Vůbec pak jeví se přívěsek ocasní u tohoto druhu 

 v porovnání s druhem předešlým mnohem více již degenerovaným 



